Провадження № 1-кп/643/401/26 
Справа № 643/10925/25

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 
Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 12025221170001425 від 06.05.2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого останній раз 23.09.2022 Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 185. ст.71 Кримінального кодексу України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 13.10.2023 звільненого з Темнівської виправної колонії №100 по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 
У березні 2025 року, біля будинку 3 А по вул. Світлій в м. Харкові, знайшов корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем гину УЗРГМ після цього, діючи умисно, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно, без передбаченого законом дозволу, що встановлено Законом України «Про цивільну зброю і боєприпаси» та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. та патронів до них. а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 за №622, забрав корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ, тим самим незаконно придбав їх.
Після чого ОСОБА_4 придбаний корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ відніс додому та почав зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому 05.05.2025 ОСОБА_4 взяв корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем гину УЗРГМ з дому та о 16.20 цього ж дня прибув на територію ринку «Промінь» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська. 37/128. де вчинив хуліганські дії з використанням зазначеної ручної гранати.
Хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені працівниками поліції, які змусили останнього покласти зазначену ручну гранату на землю, після чого в ході проведення огляду місця події в період часу з 17:33 години до 18:59 даний корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ було вилучено.
ОСОБА_4 в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної. пневматичної. холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. та патронів до них. а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» придбав, зберігав та носив бойові припаси, а саме корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ. які при штатному з`єднанні корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем гину УЗРГМ утворюється ручна осколкова граната Ф-1. яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів, згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи.
Крім того, 05.05.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, точний час в ході судового розгляду не встановлений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території ринку «Промінь» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська. 37/128, вступив у словесний конфлікт із особою на ім`я ОСОБА_5 .
У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій вчинених із застосуванням вибухонебезпечних предметів, а саме — корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 та уніфікованого підривана до неї типу УЗРГМ, які останній заздалегідь зберігав за місцем свого мешкання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, пішов до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 . взяв вказані вибухонебезпечні предмети корпус гранати Ф-1 та підривач УЗРГМ. які за своїми властивостями спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень та створення загрози життю та здоров`ю людей, після чого повернувся на територію ринку «Промінь» за адресою: АДРЕСА_3 та близько 16 год. 20 хв.. продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, тримаючи у правій руці корпус ручної гранати Ф-1, а в лівій за ремінцем годиннику — підривач типу УЗРГМ зайшов до приміщення пивного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де перебуваючи у громадському місці, проявляючи явну неповагу до суспільства, зневажливе ставлення до громадського порядку, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, з мотивів демонстрації своєї винятковості та зневаги до оточуючих, діючи з особливою зухвалістю, відкрито демонстрував вибухонебезпечні предмети присутнім особам, погрожуючи їм. чим викликав страх відвідувачів, які залишили приміщення павільйону, що призвело до тимчасового припинення діяльності закладу.
Надалі ОСОБА_4 маючи умисел на продовження своїх хуліганських дій вийшов із зазначеного приміщення та продовжив свою агресивну, зухвалу поведінку з мотивів явної неповаги до суспільства на території ринку «Промінь», зокрема голосно вигукуючи словесні образи, використовуючи нецензурну лексику, висловлював погрози на адресу оточуючих, вимагаючи повідомити, де перебуває особа на ім`я ОСОБА_5 , бив кулаками по металевих ролетах торгових павільйонів, при цьому демонстрував у руках корпус гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ, привертаючи до себе увагу оточуючих, створюючи у громадян почуття загрози та небезпеки. На неодноразові зауваження оточуючих припинити свою поведінку не реагував, перебуваючи у збудженому емоційному стані, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин.
Умисні, протиправні, хуліганські дії ОСОБА_4 вчинені з особливою зухвалістю та з мотивів явної неповаги до суспільства, були припинені лише внаслідок втручання працівників поліції, які прибули на місце вчинення кримінального правопорушення за викликами очевидців та змусили останнього покласти зазначену ручну гранату на землю, після чого корпус гранати Ф-1 та підривач гину УЗРГМ були вилучені в ході огляду місця події.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у березні 2025 року біля будинку АДРЕСА_4 , знайшов корпус ручної осколкової гранати тину «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213». після цього, діючи умисно, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно, без передбаченого законом дозволу, що встановлено Законом України «Про цивільну зброю і боєприпаси» та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 за №622. забрав корпус ручної осколкової гранати тину «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М2 13». тим самим незаконно придбав, їх.
Так ОСОБА_4 придбаний корпус ручної осколкової гранати типу «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213» відніс додому та почав зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому 13.06.2025 злочинні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками поліції та в ході проведення обшуку в період часу з 06:18 години до 10:58 години за адресою: АДРЕСА_2 . виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати типу «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213». які у штатному з`єднанні, є ручною осколковою гранатою М67. яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військово призначення бойових припасів, згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи.
ОСОБА_4 в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» придбав та зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.
Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 263 КК України - 
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні, про те, що визнає себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні та бажає надати суду показання. 
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що у березні 2025 року, біля будинку З А по вул. Світлій в м. Харкові, він знайшов корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ без передбаченого законом дозволу, забрав їх собі, тим самим незаконно придбав їх.
Після чого ОСОБА_4 придбаний корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ відніс додому та почав зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому 05.05.2025 ОСОБА_4 взяв корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем гину УЗРГМ з дому та о 16.20 цього ж дня прибув на територію ринку «Промінь» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська. 37/128. де вчинив хуліганські дії з використанням зазначеної ручної гранати.
Також, 05.05.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, обвинувачений перебуваючи на території ринку «Промінь» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська. 37/128, вступив у словесний конфлікт із особою на ім`я ОСОБА_5 . 
Потім обвинувачений пішов до себе додому взяв вказані вибухонебезпечні предмети повернувся на територію ринку «Промінь» і тримаючи у правій руці корпус ручної гранати Ф-1, а в лівій за ремінцем годиннику — підривач типу УЗРГМ зайшов до приміщення пивного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відкрито демонстрував вибухонебезпечні предмети присутнім особам, погрожуючи їм. 
Надалі обвинувачений пояснив, що він продовжив свою поведінку на території ринку «Промінь», зокрема голосно вигукуючи словесні образи, використовуючи нецензурну лексику, висловлював погрози на адресу оточуючих, вимагаючи повідомити, де перебуває особа на ім`я ОСОБА_5 , бив кулаками по металевих ролетах торгових павільйонів, при цьому демонстрував у руках корпус гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ. 
Потім приїхала поліція та змусила останнього покласти зазначену ручну гранату на землю, після чого корпус гранати Ф-1 та підривач гину УЗРГМ були вилучені в ході огляду місця події.
Також обвинувачений повідомив, що біля будинку АДРЕСА_4 , знайшов корпус ручної осколкової гранати тину «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213» після цього забрав корпус ручної осколкової гранати тину «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213» тим самим незаконно придбав їх і відніс додому та почав зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому 13.06.2025 у обвинуваченого працівниками поліції був проведений обшук, виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати типу «М67» та штатний підривач до ручної гранати «М213». 
Обвинувачений у судовому засіданні визнав вину у вчиненому ним злочинах та просив суд призначити йому справедливе покарання, оскільки він розуміє всі наслідки своїх дій та готовий нести за них відповідальність. 
Прокурор просив призначити реальне покарання за сукупністю злочинів. 
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та визнає винним ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України. 
Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, а саме: вимога щодо судимостей обвинуваченого; копія паспорту ОСОБА_4 ; довідка від лікаря психіатра, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у зазначеного лікаря не перебуває; довідка лікаря нарколога, відповідно до якої, обвинувачений не перебуває на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»; постанови слідчого про визнання речових доказів, протокол затримання особи , акти та довідки про вартість проведених експертних досліджень.
Мотиви призначення покарання
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. 
Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин. 
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: характер і ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушеннях, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесений до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, неодружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття та наявність обставини яка обтяжує покарання у вигляді рецидиву злочину. 
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. 
Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, суд не знаходить таких підстав, оскільки обвинувачений раніше судимий, на момент вчинення цього злочину судимість ОСОБА_4 погашена не була, що свідчить про відсутність переконань, направлених на дотримання законів України, про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та небажання стати на шлях виправлення.
На думку суду, призначене покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінально караного діяння та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлений. 
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку
Прокурором також було заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з метою виконання вироку суду. 
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
На жодний з ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України прокурор у своєму клопотанні не посилався. 
Суд вивчивши клопотання прокурора дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Будь-які запобіжні заходи впродовж досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому не обирались, від явки до суду ОСОБА_4 не ухилявся.
Таким чином прокурор не довів обставини передбачені п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, однак оскільки обвинувачення є доведеним, суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду. 
Строк покарання рахувати з дня його фактичного затримання засудженого для виконання вироку після набрання вироком законної сили. 
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведені: 
- судово вибухово - технічна експертиза №КСЕ-19/121-25/11411 від 14.05.2025 - 7131.20 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №6758 від 13.06.2025 - 10177.92 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №6759 від 13.06.2025 - 10177.92 грн.;
- судово вибухово - технічна експертиза №СЕ-19/121 -25/15384-ВТХ - 713 1,20 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №8802 від 26.06.2025 - 12722,40 грн.
стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання: 
за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. 
за ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. 

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання для виконання вироку після набрання вироком законної сили. 
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду. 
Цивільний позов відсутній.
Процесуальні витрати за проведені 
- судово вибухово - технічна експертиза №КСЕ-19/121-25/11411 від 14.05.2025 - 7131.20 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №6758 від 13.06.2025 - 10177.92 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №6759 від 13.06.2025 - 10177.92 грн.;
- судово вибухово - технічна експертиза №СЕ-19/121 -25/15384-ВТХ - 7131,20 грн.;
- судово молекулярно - генетична експертиза №8802 від 26.06.2025 - 12722,40 грн.
стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави.
Речові докази: корпус гранати Ф-1 з підривачем типу УЗГРМ, корпус осколкової гранати типу “М67” з підривачем до ручної гранати “М213” - знищити. 
Речові докази: один DVD диск - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1