Справа № 215/9673/25 
2/215/1455/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.
за участю секретаря - Мироненко А.О.
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:
19.12.2025 Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідачами по справі є колишня дружина позивача та його син. 04.11.1999 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Відповідач ОСОБА_2 десь з 2001 року пішла з квартири і після цього виїхала до росії,а у 2005 році відповідач ОСОБА_3 також пішов з квартири і виїхав до росії. Відповідачі проживають в Краснодарському краю, але де саме позивачу не відомо і є громадянами росії. Позивач є фактичним наймачем квартири, але для укладення договору найму потрібні всі зареєстровані особи. Позивач не чинив перешкод відповідачам у користуванні квартирою, за квартиру сплачує тільки він один. Відповідачі не мешкають у спірній квартирі більше 20 років, на зв`язок з позивачем не виходять, квартира є неприватизованою, для приватизації квартири також потрібні всі зареєстровані особи, тому позивач змушений звернутись до суду із вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування. 
В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує. 
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, відзив на позов не подали, у звязку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно контрольного талону до ордеру на житлове приміщення №389 від 05.05.1971 року, виданого на підставі рішення Тернівського виконкому ради депутатів робочих основним квартиронаймачем житлового приміщення (квартири) по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , членом сім`ї якого, зокрема є дочка ОСОБА_5 1965 р.н. (а.с. 12).
Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (після шлюбу прізвище ОСОБА_6 ) одружились 12.11.1983 року та розірвали шлюб 04.11.1999 року (а.с.8)
У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідач ОСОБА_2 з 20.02.2001 та відповідач ОСОБА_3 з 10.02.1987 року(а.с. 14,26). Документ про реєстрацію відповідачами не надано (а.с.10).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 16.10.2025 (а.с. 11).
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).
Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення
Житловий кодекс України втратив чинність крім статей 31-42, 43-46, 47-49, 51-53, 57-60, 71, 72, 127-132-2 на підставі Закону № 4751-IX від 13.01.2026.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягомусього часу виконання цієї роботи або навчання.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Зокрема така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 592/5041/21.
Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 - ти місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 - ти місяців.
Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.
Судом встановлено, що відповідачі більше шести місяців відсутні у житловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними твердження позивача щодо наявності підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82,259, 263-265, 268, 273, 280, 355 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено та підписано 08.05.2026 року.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: