Справа № 455/549/26
Провадження № 3/455/294/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 травня 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М., 
за участі:
захисника – адвоката Ванжули Я.В. ( в режимі ВКЗ)
розглянувши матеріали справ, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя   АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2026 року о 06 годині 57 хвилин в с. Княжпіль, по вул. Галицькій Самбірського району, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 21074, ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння водія зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний – 0,67 проміле. Такими діями порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху. 

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду. Відкладення якого було зумовлено забезпечити право ОСОБА_1 на правову допомогу.
В судове засідання 13.05.2026 року ОСОБА_1  не з`явився. Судову повістку про виклик до суду отримав 05.05.2026 року шляхом СМС інформуванням.
В судове засідання в режимі ВКЗ з`явився його захисник, адвокат Ванжула Я.В. Підтримав позицію захисника ОСОБА_1 , адвоката Халупко С.В.

19.04.2026 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Халупко С.В., подав заяву про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Звернув увагу на такі ключові моменти:
-порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння; 
-відсутні належні гарантії достовірності результатів; 
-не забезпечено право на захист;
-надані докази є суперечливими та викликають сумніви, що свідчить про відсутність належної доказової бази та є підставою для закриття провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
13.05.2026 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Халупко С.В., подав додаткові докази щодо технічних характеристик алкотестера Драгер. 

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00). Відповідно до сталої практики ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76).Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.
В п. 42 постанови по справі № 208/712/19 30 серпня 2023 року Велика Палата зазначила, що суди під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, мають керуватися критеріями дотримання гарантій безсторонності суду, сформульованими ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України» (див. пункт 25 цієї постанови).
У справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України», висновок щодо порушення вимоги неупередженості суду було зроблено в ситуації, яка характеризувалася таким поєднанням обставин: (1) в суді першої інстанції було проведено усне слухання; (2) жодна особа, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа, не була присутня на слуханні; (3) заявниця була присутньою на слуханні та не визнала себе винною; (4) суд першої інстанції визнав заявницю винною та засудив її до п`яти днів тримання під вартою за неповагу до суду; (5) відповідно до чинного законодавства рішення не могло бути оскаржене. Про це ЄСПЛ наголосив і в рішенні від 15 червня 2023 року про неприйнятність заяви у справі «Олександр Володимирович Куліш проти України» (заява № 6023/23).
21 липня 2021 року Конституційний суд України у справі № 3-173/2018(1186/18, 77/19) зазначив, що проблема чинного законодавства про адміністративні правопорушення лежить в унормуванні в законодавстві про адміністративні правопорушення великої кількості правопорушень, які за своєю природою або характером і ступенем суворості стягнення належать до кримінальних правопорушень. Розв`язання зазначеного питання, на думку Конституційного Суду України, має бути здійснено Верховною Радою України системно та невідкладно. Станом на сьогодні проблема законодавцем не вирішена.

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння залишається і донині адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП. А тому розгляд цієї справи відбувся з дотриманням норм саме КУпАП з врахуванням гарантій, передбачених статтею 6 ЄКПЛ.
З дня складання протоколу серії ЕПР1 №621833 пройшло 51 день, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду його справи та мав достатній час і можливість для підготовки свого захисту особисто чи з використанням юридичної допомоги захисника. ОСОБА_1 скористався правом на захист. Його захисник письмово виклав аргументи, чому вважав, що не було підстав для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та мав змогу безпосередньо в суді доводити свою позицію.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..
Зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621833 від 23.03.2026 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 23.03.2026 року 06 годин 57 хвилини в с. Княжпіль, по вул. Галицькій керував автомобілем марки ВАЗ 21074, ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна – 0,67 проміле.
- у рапорті поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 23.03.2026 року про те, що 23.03.2026 року під час чергування в складі групи реагування патрульної поліції, близько 06:57 в селі Княжпіль по вулиці Галицькій Самбірського району, зупинили автомобіль марки ВАЗ 21074, ДНЗ НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля, було встановлено особу водія та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, оскільки були ознаки алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд, результат – 0,67 проміле. На громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відеофіксація проводилась із моменту зупинки транспортного засобу до закінчення складання адміністративних матеріалів без залучення двох свідків. 
- у роздруківці результатів тестування на алкоголь, згідно з якою при застосуванні приладу Драгер Алкотест 6820 у ОСОБА_1 виявлено показник алкоголю 0,67 %. В роздруківці зазначені номери приладу та принтеру, номер тесту, дату останнього калібрування (25.11.2025 року), дату та час проведення огляду, температуру приладу, підпис ОСОБА_1 та інспектора, який проводив огляд.
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому викладено результат огляду ОСОБА_1 - позитивний 0,67% та його підпис про згоду з результатом;
- на відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксовано, що в поле зору реєстратора потрапляє автомобіль марки ВАЗ, ДНЗ НОМЕР_1 , який сповільнює хід до повної зупинки і до нього підходить поліцейський. 
- на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу марки ВАЗ 21074, ДНЗ НОМЕР_1 , та спілкування поліцейських з громадянином ОСОБА_1 . Один з них попереджає про відеофіксацію та роз`яснює його права. Поліцейський каже, що чути запах з порожнини рота та пропонує пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 не заперечує проти проходження огляду на місці зупинки. Поліцейський дає ОСОБА_1 запечатаний мундштук. Після розпечатування мундштука, поліцейський закладає його в газоаналізатор та роз`яснює, що необхідно дути ніби надуває кульку. Після проходження ОСОБА_1 процедури продування, прилад показав результат 0.67. Заперечень щодо результату ОСОБА_1 не висловив.
Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозаписів, із яких вбачається, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу, встановили факт здійснення керування ним ОСОБА_1 , виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився, результат - 0,67 % проміле. Відтворенням відеозаписів не встановлено наявності незгоди ОСОБА_1 із отриманим результатом огляду. 
Інформації, що  ОСОБА_1 чи його захисники оскаржували дії працівників поліції не має.  ОСОБА_1  був поінформований про характер і причину висунутого «обвинувачення» проти нього, як це було викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621833 від 23.03.2026 року  та мав достатній час і можливості для підготовки свого захисту проти обвинувачення, сформульованих у протоколі.

Відхиляю аргументи захисника, що огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився з порушенням розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, затвердженою наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року ( далі – Інструкція). Поліцейський надав ОСОБА_1 запечатаний мундштук та пояснив як продувати. У роздруківці результатів тестування на алкоголь міститься інформація про дату останнього калібрування, а ОСОБА_1 не вимагавав надати йому сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
З наданих захисником копій сертифікатів міжповірочний інтервал становить 1 рік, а згідно даних роздруківки результатів тестування на алкоголь датою останього калібрування є 25.11.2025 рік, тобто в межах однорічного строку.

Дійсно, ОСОБА_1 безпосередньо перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння курив цигарку, однак перегляд відеофіксації події не свідчить, що працівники поліції спровокували його на куріння. Саме ОСОБА_1 , не чекаючи проведення процедури огляду на стан сп`яніння, взяв і закурив, що може свідчити про його свідоме намагання таким чином спотворити результат та мати можливість уникнути відповідальність за можливе правопорушення. Ані в Інструкція, ані в КУпАП не передбачено обов`язкової заборони паління тих чи інших сигарет (цигарок), кальянів та інших тютюнових виробів за певний проміжок часу або без такого до проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Роз`яснення таких вказівок не входить до повноважень співробітників патрульної поліції. Доказів, що безпосереднє куріння перед проходження огляду на стан сп`яніння, так вплинуло на результат, що границя допустимої похибки в робочих умовах вийшла за її межі і спотворила результат, захисник не надав.
Ані в Інструкція, ані в КУпАП не вимагає від працівника поліції проведення двох вимірювань із відповідним інтервалом часу, фіксації контрольного показника «0.00. На відео файлах зафіксовано, що ОСОБА_1 жодних зауважень щодо несправності приладу не висловлював.
Посилання на абстракту « судову практику» при розгляді справ по ч.1 ст. 130 КУпАП є недоречною, адже кожен суд чи суддя приймає рішення у конкретній справі з конкретними фактичними обставина та конкретним обсягом доказів.
Відхиляю аргументи захисника про те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 права на захист і це позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати свої процесуальні права, що прямо вплинуло на результати огляду та подальше формування доказової бази. На відеофайлах з бодікамери видно, що після попередження про відеофіксацію, поліцейський роз`яснює особі його права. Погоджуюся, що поліцейський робив це не достатньо чітко, але ОСОБА_1 не просив повторити чи додатково щось роз`яснити, участі адвоката не вимагав. Громадянину ОСОБА_1 було забезпечено можливість брати участь в судовому розгляді його справи зі всіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. 
Погоджуюся, що суб`єктивні висловлювання поліцейського щодо стану здоров`я ОСОБА_1 є недопустимо, однак такі не вплинули на результат огляду на стан алкогольного сп`яніння. По перше, такі висловлювання сказані після проходження огляду, а по друге - не могли вплинути на результат тестування, оскільки вміст алкоголю у видихуваному повітрі фіксує технічний прилад, що відображується в у роздруківці результатів тестування на алкоголь.
Погоджуюся, що робота та фіксування її результату поліцейськими не були бездоганними та ідеальними. Однак виявлені недоліки не дають підстави ігнорувати результат тестування на стан сп`яніння, який підтверджує, що під час керування транспортним засобом, вміст алкоголю у ОСОБА_1 перевищував допустиму норму. Наголошую, що за наявнівності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони прямо та істотно порушують права і свободи людини та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Диспозицією ч.1ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції. Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не вплинули на доведеність факту наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства. Його складено та підписано уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються із зафіксованими результатами тестування на алкоголь. Є належними та допустимими, тому суддя ставить їх в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозаписів нагрудних камер працівників патрульної поліції встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Факт проходження огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису нагрудними камерами працівників поліції, де зафіксовано надання згоди на проведення огляду за допомогою спеціального технічного приладу, порядок проведення огляду та ознайомлення з його результатом. Відтворенням відеозапису не встановлено наявність незгоди ОСОБА_1 із результатом отриманих даних, а тому висную про дотримання порядку проходження огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП. 
Отримання зазначеного результату здійснено належною особою у передбаченому порядку, чим забезпечено його надійність і достовірність, що вказує на відсутність будь-яких сумнівів у походженні доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оцінюючи їх в сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
У справі щодо ОСОБА_1 вчиняла жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. В основу винесеної постанови суд поклала лише письмові та відео матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, відео із службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських) та захисником. 

Звертаю увагу, що такі висновки сформовані виключно в межах фабули, зазначеної в протоколі ЕПР1 №621833 від 23.03.2026 року, без зміни сукупності доказів на шкоду ОСОБА_1 , без введення нових обвинувальних доказів за власною ініціативою та без вилучення певних доказів, поданих уповноваженою особою ВП №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, без вжиття заходів, які можна було б витлумачити як прийняття на себе ролі сторони обвинувачення. 

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановила.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановила.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 

ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Відповідно до 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Доказів, що ОСОБА_1 під час події виконував службові обов`язки, не має. Тому, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст.40-1,283,284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській області /Львівська область/ 21081300, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300. 
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко