Справа № 461/8874/25 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/820/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий – суддя Цяцяк Р.П., судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Костюк С.О.;
Круковської Р.І. 
– представниці позивачів ОСОБА_1 та Круковського Р.Ю.;
Скочиляс Ю.Р. - представниці ГУ ПФУ у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 лютого 2026 року
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ГУ ПФУ у Львівській області), в кінцевій редакції позовних вимог якого просили стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на їх користь в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію у розмірі 109 837 грн. 35 коп. порівну - по 54 918 грн. 67 коп. кожному, а також вирішити питання судових витрат (а.с. 158-165).
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі № 380/15212/22 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, позов було задоволено повністю та 07 квітня 2023 року на його виконання було видано виконавчі листи. 
21.04.2023 року представником ОСОБА_3 подано адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо суми пенсії, яка підлягає виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №380/15212/22. Листом від 27.04.2023 року відповідач повідомив, що проведено перерахунок пенсії, а сума доплати за період з квітня 2019 року по березень 2023 року становить 39 837 грн. 35 коп. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, при цьому зазначена сума доплати за життя їй виплачена не була. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року у справі № 380/9684/24 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн та зобов`язано здійснити її нарахування і виплату. Вказане рішення набрало законної сили 02.07.2024 року. 22.09.2025 року представником позивачів подано адвокатський запит щодо нарахованої, але невиплаченої суми доплати. Листом від 29.09.2025 року відповідач повідомив, що рішення суду не виконувалось у зв`язку зі смертю пенсіонера, а заборгованість відсутня. Позивачі вважають такі дії протиправними та зазначають, що як спадкоємці ОСОБА_3 мають право на отримання сум пенсійних виплат, які не були виплачені за її життя. Згідно з розрахунком відповідача, сума недоплаченої пенсії за період липень 2021–травень 2024 становить 70 000 грн. (а.с.1-11, 158-165).

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 03 лютого 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недоотриману пенсію у розмірі 109 837 грн. 35 коп. порівну по 54 918 грн. 67 коп. кожному.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. по 605 грн. 60 коп. кожному (а.с.191 – 199).

Вищезгадане судове рішення оскаржило Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Апелянт просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року щодо нарахування та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн ОСОБА_3 не було виконано, оскільки на дату набрання ним законної сили пенсійна справа була закрита у зв`язку зі смертю останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а перерахунок пенсії не проводився.
Крім того, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі № 380/15212/22 про перерахунок пенсії носило зобов`язальний характер та перебуває на обліку рішень, виконання яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. За твердженням відповідача, ОСОБА_3 за життя не зверталася до суду з вимогою про стягнення конкретної суми недоплаченої пенсії.
Стверджує, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень «не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області», і така «буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України».
Звертає увагу на те, що у відповідності до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в подальшому – «Закон-№ 2262-ХІ») суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються певним членам його сім`ї, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 204-214).

23 квітня 2026 року представниця позивачів подала до суду Відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 248 – 256).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представниці позивачів, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
- обставини, встановленні рішенням суду у (зокрема) цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82);
- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263).

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (в тому числі – і апелянтом) те, що:
-24.01.2023 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/15212/22 (яке набрало законної сили) було задоволено позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, позов було задоволено повністю та 07 квітня 2023 року на його виконання було видано виконавчі листи. Згідно листа самого відповідача від 27.04.2023 року, на виконання згаданого вище рішення суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії і сума доплати за період з квітня 2019 року по березень 2023 року становить 39 837 грн. 35 коп.;
-30.05.2024 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/9684/24 (яке також набрало законної сили) було визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн до призначеної ОСОБА_3 пенсії та зобов`язано здійснити її нарахування і виплату;
- ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_3  померла і позивачі є її спадкоємцями.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Окрім того, відповідно ч. 1 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи.
Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) права на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.
Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61- 11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Згідно зі ст. ст. 1218, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
У пунктах 1 і 4 частини 1 статті 1219 ЦК України закріплено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини.
Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 484/3648/16-а.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 лютого 2026 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 10 червня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.