Справа № 593/406/26
Провадження № 2/593/337/2026

Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"28" травня 2026 р.    Бережанський районний суд Тернопільської області 
в складі: 
головуючої-судді Данилів О.М.
при секретарі Ольшанській Н.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
В С Т А Н О В И В:
12 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в Бережанський районний суд Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітноього сина, який продовжує навчання.
У поданому позові вказав, що хоч їх син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття, але у зв`язку із стаціонарним навчанням у Відокремленому структурному підрозділі “Бережанський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування” потребує матеріальної допомоги, тому просив зобов`язати відповідачку щомісячно сплачувати аліменти на час навчання сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, починаючи з дати його звернення до суду і до закінчення сином навчання у даному навчальному закладі, а саме -до 30 червня 2027 року.
В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідачка  ОСОБА_2 , хоч належним чином повідомлялася про день і час розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не надіслала, у зв`язку з чим суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги подані позивачем письмові докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ним позовних вимог, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У Постанові № 644/3610/16-ц від 17 квітня 2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і він у зв`язку із стаціонарним навчанням потребує матеріальної допомоги.
Вищевказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що було видане 22 лютого 2008 року виконкомом Вільховецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області та довідкою № 873, виданою 5 листопада 2025 року Відокремленим структурним підрозділом “Бережанський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування”, із якої видно, що ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денної форми навчання вищевказаного навчального закладу і термін його навчання у ньому заплановано по 30 червня 2027 року. 
А так як відповідачка у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причину своєї неявки та не надіслала суду відзив на позов із посиланням на докази, які би спростовували інформацію, зазначену позивачем у поданому ним позові, тому суд, аналізуючи в сукупності викладені обставини та враховуючи положення закону, яким вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, прийшов до переконання, що з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання її сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму працездатної особи, щомісячно, починаючи із 12 березня 2026 року, з дати звернення із вказаною заявою до суду, та до закінчення навчання у Відокремленому структурному підрозділі “Бережанський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування”, а саме: до 30 червня 2027 року.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст.  4, 12, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280 -284 354, 355 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Стягнення аліментів розпочати з 12 березня 2026 року і продовжувати на час навчання ОСОБА_3 у Відокремленому структурному підрозділі “Бережанський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування” до 30 червня 2027 року. 
Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок . 
Рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення – 28 травня 2026 року.

Cуддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Данилів О.М.