Справа № 522/4904/25
Провадження 2/522/2183/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08 травня 2026 року       м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву  ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "ЕКОДОМ-1", ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАНБЕР" про визнання про визнання правочину недійсним
В С Т А Н О В И В:
Позивач в березні 2025 р. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу "ЕКОДОМ-1", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету позову на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАНБЕР" про визнання Договору № 27 від 19.01.2017 року недійсним.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являлась власником паркомісця № 27 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 22.06.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Медведенко Г.В., Договору про повний розрахунок від 22.08.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В. Право власності на яке було зареєстровано у встановленому законом порядку за позивачем.
До придбання ОСОБА_1 , вказане паркомісце № 27 належало Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» на підставі Договору № 27 від 17.12.2018 р. між ОК «Екодом-1» та АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» про сплату пайових внесків ОК «Екодом-1», відповідно до якого за придбання паркомісця № 27, відповідно до умов якого платіжним дорученням № 42 повна оплата в сумі 154000,00 грн. АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» була перрахована на розрахунковий рахунок ОК «Екодом-1» за паркомісце № 27 і довідкою від 25.03.2019 р. було підтверджено, що АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» є асоційованим членом кооперативу та зробив внесок у повному обсязі. Згідно із Актом прийому- передачі паркомісця № 27 від 25.03.2019 р. ОК «Екодом-1» передав, а АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» прийняв паркомісце № 27.
В серпні 2024 року позивачу стало відомо, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2024 року по справі №757/20926/20-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД», Товариствоа з обмеженою відповідальністю «Ханбер», Обслуговуючий кооператив «Екодом-1» про визнання незаконними дій та часткове скасування наказу, та визнання права власності шляхом витребування з чужого незаконного володіння; визнано дії Міністерства юстиції України незаконними та скасовано Наказ від 06.02.2020 року № 452/5, в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48049075, яке стосується набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_2 ; витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 паркомісце № 27 за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 .
Підставою ж для звернення ОСОБА_2 до суду явилась саме наявність Договору №27 від 19 січня 2017 року про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ-1», укладений між Обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» в особі Голови Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Згідно умов Договору №27 від 19.01.2017 р. ОК зобов`язується організувати будівництво багатоповерхового житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями по АДРЕСА_1 за рахунок внесків учасників та інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику паркомісце в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі необхідні документи необхідні учаснику для реєстрації права власності, а учасник зобов`язується сплатити до ОК внески в розмірах та в порядку, встановленому договором та має право отримати об`єкти нерухомості лише за повної сплати внеску, встановленого договором. Об`єктом нерухомості є паркомісце за адресою: АДРЕСА_1 . 
Також невстановленими посадовими особами ОК видано ОСОБА_2 довідку про сплату внеску за вих. № 20/01/2017 від 19.01.2017 р. та акт прийому-передачі від 19.01.2017 р. З приводу факту підробки цих документів було відкрите кримінальне провадження. Допитана як свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_4 вказала, що з ОСОБА_2 вона не знайома та ніколи його не бачила, договір підписано за допомогою факсиміле, вказаний договір вона особисто не підписувала. Так само невідомо хто підписав за допомогою факсиміле довідку та акт прийому-передачі. У договорі сторони не домовлялися про підпис за допомогою факсиміле та не укладали окремої угоди, тому договір не відповідає положенням ч.3 ст. 207 ЦК України. Таким чином, відповідачами фактично оспорюваний договір не укладався, волевиявлення відповідачів на укладення договору не було, жодні реальні наслідки сторонами не узгоджувалися, що є підставою для визнання договору недійсним. Крім того, кошти від ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ОК «Екодом-1» не надходили. Право власності за ОСОБА_2 в результаті розгляду скарги поданої до Міністерства юстиції України ОК «Екодом-1» та ТОВ «Ханбер» було скасовано. Право власності на вказане паркомісце було зареєстровано за ОСОБА_1 , але ОСОБА_2 у липні 2025 р. було зареєстровано право власності на це ж паркомісце і позивач відповідно позбавлена права власності на належне їй на праві власності майно. Тобто наявність двох договорів щодо одного об`єкту нерухомого майна тягне за собою правову невизначеність щодо цього майна та спричиняє майнову шкоду позивачу.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2025 р. провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 29.04.2025 р.
Через неодноразове неприбуття у судове засідання відповідачів, не дивлячись на їх повідомлення у встановлений законом спосіб, підготовче засідання переносилось і ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 р. підготовче засідання по цивільній справі було закрито та призначено до розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Пугач Р.І. у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення про те, що даним договором № 27 від 19.01.2017 р. порушується право власності позивача на дане нерухоме майно. При цьому, відповідачем ОСОБА_5 ніякої реальної оплати за вказаним договором проведено не було, оскільки допустимих доказів цього не надано, а даний правочин не був направлений на настання реальних наслідків з метою якою він укладався. Реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_2 була проведена 01.08.2019 р. на підставі саме оспорюваного договору № 27 від 19.01.2017 р., коли власником цього майна вже являвся АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ», правонаступником якого являється ОСОБА_1 , оскільки придбало в нього це нерухоме майно. Даний договір був укладений головою правління ОК «ЕКОДОМ-1» з перевищенням наданих їй повноважень та всупереч вимога ЦК України, Закону України «Про кооперацію» і Статуту ОК «ЕКОДОМ-1».
Відповідач ОСОБА_2 будучі неодноразову належним чином сповіщений про дату та час судового засідання, у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву а також особистих пояснень не надав.
Представник Відповідача ОСОБА_2 – адвокат Заєць К.В. подав відзив на позовну заяву з пропуском встановленого судом строку, не навівши поважних причин пропуску такого строку, в якому просив відновити йому строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечував з приводу задоволення пред`явленого позову, посилаючись на те, що: позивачем не наведено обґрунтування порушення його прав оспорюваним договором, обраний позивачем спосіб захисту її прав не являється ефективним, не має передбачених законом підстав для визнання правочину недійсним, ОСОБА_2 законно став членом ОК «ЕКОДОМ-1» і ним був сплачений пайовий внесок, а також що при поданні позову не застосовані вимоги закону про застосування реституції у разі визнання правочину недійсним.
28.10.2025 р., представником Відповідача 2- ОК «ЕКОДОМ-1» подана заява, в якій він просить розгляд справи №522/4904/25 провести без участі відповідача ОК «ЕКОДОМ-1», а позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі у зв`язку із тим, що вважає Договір №27 від 19 січня 2017 року про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1», укладений між ОК «ЕКОДОМ-1» в особі Голови Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» Корнієнко Н.О. та ОСОБА_2 укладеним незаконно з підстав, зазначених в позові.
29.10.2025 р. від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» надійшла заява у якій ТОВ «ХАНБЕР» просить розглядати дану цивільну справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» було замовником будівництва клубного будинку «GRAF» за адресою: АДРЕСА_1 .
Статус ТОВ «ХАНБЕР», як замовника будівництва, а також факт введення в експлуатацію вищевказаного об`єкта будівництва, підтверджується: Договором оренди землі від 25.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1905; додатковим договором (угодою) від 27.12.2016 року про поновлення вищевказаного договору оренди землі посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстровано в реєстрі за №3269; Дозволом на виконання будівельних робіт № ОД 114163562986 від 21.12.2016 року виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; сертифікатом серії ОД № 162183622574, виданого Управлінням ДАБК Одеської міської ради 28.12.2018 р.
З метою забезпечення будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , між ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1» укладено договір про співпрацю №1 від 22.10.2015 р.
Також, 15.12.2015 р. між ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1» укладена додаткова угода №1 до вищезазначеного договору про співпрацю від 22.10.2015 р.
Згідно п.1.1. Договору про співпрацю від 22.10.2015 р. предметом даного договору є діяльність ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1» направлена на будівництво багатоповерхового житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.п.4.2.1. вищевказаного Договору, ОК «ЕКОДОМ-1» зобов`язався відповідно до наданих ТОВ «ХАНБЕР» повноважень, організувати Будівництво клубного будинку «GRAF» відповідно до строків, встановлених проектною документацією та цим договором.
Відповідно до п.1 вищевказаної додаткової угоди сторонами вирішено внести зміни до Договору про співпрацю від 22.10.2015 р. і викладено його в наступній редакції: 
- П. 2.1.1.: всі приміщення створені в результаті будівництва Об`єкта належать ТОВ «ХАНБЕР» (зміни до п.2.1.1. Договору);
-П. 2.2.2.: Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ-1» здійснює, за попередньою згодою ТОВ «ХАНБЕР» продаж приміщень Об`єкту на підставі договорів пайової участі, відповідно до чинного законодавства України, та отримувати грошові кошти від такого продажу, які спрямовувати виключно на будівництво Об`єкта. ОК «ЕКОДОМ-1» не має права здійснювати продаж приміщень Об`єкту або будь-яке інше відчуження прав на приміщення без отримання згоди ТОВ «ХАНБЕР». 
-П.2.2.3.: Приміщення, які не були продані ОК «ЕКОДОМ-1», після введення Об`єкту в експлуатацію, можуть бути продані ТОВ «ХАНБЕР» або оформлені у власність ТОВ «ХАНБЕР». 
-П.2.2.4.: Згода компанії ТОВ «ХАНБЕР», вказана в п.2.2.2. Договору, оформлюється у вигляді протоколу Загальних зборів ТОВ «ХАНБЕР». 
Листом ТОВ «ХАНБЕР» від 03.07.2023 р. на адвокатський запит, поданий представником Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» від 27.06.2023 р., ТОВ «ХАНБЕР» повідомило, що не надавало згоду Обслуговуючому кооперативу «ЕКОДОМ-1» на відчуження майнових прав або безпосередньо об`єкту нерухомості: паркомісця №27, за адресою: АДРЕСА_1 у клубному будинку «GRAF» ОСОБА_2 та така згода протоколом Загальних зборів ТОВ «ХАНБЕР» не оформлялась.
19.01.2017 року між обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» в особі голови Корнієнко Н.О. та ОСОБА_2 було укладено договір № 27 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1», відповідно до п. 1.1., якого ОК зобов`язалося організувати будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику паркомісце в об`єкті будівництва та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити до ЖБК внески, та має право отримати об`єкт нерухомого майна лише за умови повної сплати внеску.
Згідно із п. 2.4. Договору № 27 про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» від 19.01.2017 р. розрахунки здійснюються у національній валюті України по курсу продажу доларів США в «Приватбанк» на день здійснення відповідного платежу.
На підставі п. 2.3. Договору № 27 про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» від 19.01.2017 р. ОСОБА_2 сплачує повний розмір внеску в строки і в порядку, зазначені в Додатку № 1 до даного договору.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 27 про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» від 19.01.2017 р. ОСОБА_2 повинен був сплатити внески на розрахунковий рахунок Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1».
Голова ОК «Екодом-1» ОСОБА_4 видала ОСОБА_2 : довідку про те, що він зробив внесок в повному обсязі на виконання договору № 27 від 19.01.2017 р. у розмірі 25000,00 доларів США і квитанції до прибуткового касового ордерів про сплату ОСОБА_2 25000,00 у.е. США за паркомісце № 27.
19.01.2017 р. ОК «Екодом-1» в особі голови ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було підписано акт прийому-передачі до Договору №27 про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» від 19.01.2017 р., відповідно до якого ОК «Екодом-1» передає, а ОСОБА_2 приймає вищевказане паркомісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки ОК «ЕКОДОМ-1» від 04.07.2023 р., отриманої на запит АТ «ЗНВКІФ «ЕКО КАПІТАЛ» від 26.06.2023 року, Загальними зборами Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» згода голові ОК ОСОБА_4 на відчуження майнових прав або безпосередньо об`єкта нерухомості: паркомісця №27, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не надавалася; рішення Голови ОК «ЕКОДОМ-1» про прийняття ОСОБА_2 до складу Асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1», яке оформлено договором про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» № 27 від 19.01.2017 року, Загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» не затверджувалось.
З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що державним реєстратором Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничуком Володимиром Олександровичем було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на паркомісце № 27 адресою: АДРЕСА_1 .
Втім, в результаті розгляду Міністерством юстиції України скарги ОСОБА_6 , ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1», наказом №452/5 від 06.02.2020 р. року скасована вищевказана державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 .
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (справа №420/3933/20) відмовлено у задоволенні позову державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничука Володимира Олександровича, який оскаржував наказ Міністерства юстиції України №452/5 від 06.02.2020. Постанова залишена без змін Постановою Верховного суду від 08.12.2021.
Голова ОК «Екодом-1» Савченко С.В. звернувся до відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з заявою про внесення відомостей до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження за фактом скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 в діях якої наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
За фактом звернення позивача було зареєстроване кримінальне провадження: 42022163030000010.
Одеська окружна прокуратура листом надала згоду на використанні представником ОК «Екдом-1» матеріалів кримінального провадження в цивільному, адміністративному та господарському судочинстві.
Згідно звіту про фактичні результати виконаних погоджених аудиторських процедур стосовно фінансової інформації ОК «Екодом-1» від 21.12.2021 року, складений ТОВ «АРТЕ АУДИТ», та висновком експерта №22.12/04 судово-економічної експертизи від 27.02.2023 р., підготований судовим експертом Хосоновою О.С. в рамках цивільної справи № 757/20926/20-ц, яка розглянута Одеським апеляційним судом, відповідно до змісту якого зазначено, що не отримано доказів щодо сплати пайових внесків учасником ОСОБА_2 . Облікові записи в регістрах бухгалтерського обліку за період з 8.04.2016 по 01.12.2021 повністю і достовірно відображають усю інформацію проведених з учасниками Кооперативу розрахунків по оплаті пайових внесків та передачі об`єктів нерухомості. Проведеними дослідженнями наданих документів, висновки Звіту щодо не проведення розрахунку ОСОБА_2 за Договором №27 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» від 19.01.2017 року та не проведення вищезазначених розрахунків, підтверджуються.
В той же час, на момент укладення Договору №27 від 19.01.2017 р. про сплату пайових внесків у між ОК «ЕКОДОМ-1» в особі голови кооперативу Корнієнко Н.О. та ОСОБА_2 власником майнових прав на вищевказане майно було ТОВ «ХАНБЕР», як замовник будівництва клубного будинку «GRAF» за адресою: АДРЕСА_1 .
Договором № 27 від 17.12.2018 р. між ОК «Екодом-1» та АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» передбачено, що за придбання паркомісця № 27 АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» необхідно сплатити 154000,00 грн.
Протоколом загальних зборів ОК «Екодом-1» від 18.12.2018 р. затверджено вступ АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» в ОК «Екодом-1».
Протоколом від 14.12.2018 р. загальних зборів членів ТОВ «Ханбер» надано дозвіл ОК «Екодом-1» на продаж паркомісця № 27 АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ».
Платіжним дорученням № 42 АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» на розрахунковий рахунок ОК «Екодом-1» за паркомісце № 27 проведено повну оплату в сумі 154000,00 грн.
Довідкою від 25.03.2019 р. підтверджено те що АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» є асоційованим членом кооперативу ОК «Екодом-1» та зробив внесок у повному обсязі.
Актом прийому- передачі паркомісця № 27 від 25.03.2019 р. ОК «Екодом-1» передав, а АТ «ЗНВК інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» прийняв паркомісце № 27.
На підставі Договору купівлі-продажу від 22.06.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Медведенко Г.В., ОСОБА_1 придбала паркомісце № 27 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Договором про повний розрахунок від 22.08.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., підтверджено проведення повного розрахунку ОСОБА_1 за придбане паркомісце № 27 
Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 343758874 від 22.08.2023 р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на паркомісце № 27 в будинку АДРЕСА_1 .

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи статті 5 ЦК України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17).
Частина 3 ст.92 ЦК України встановлює, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
На підставі абз.2 ч.2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно до ч.ч.1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.241 ЦК України унормовано, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Правовий аналіз наведеної норми вказує на те, що представництво з перевищенням повноважень не породжує властиві представництву наслідки, тобто не створює діями представника права та обов`язки в іншої особи, від імені якої вчинено правочин. У наведений статті зазначається лише про один варіант поведінки особи, представник якої вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме схвалення нею цих його дій. Підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання (така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 904/887/18, від 20.03.2019 р. у справі № 910/2822/16 та в справі №910/2030/18 в яких проводився розгляд подібних правовідносин та застосовувалась ст.241 ЦК України).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Статтею 15 Закону України «Про кооперацію» унормовано, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.
Згідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування, розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.
На підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.
Протоколом загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» №16/12-21 від 21.12.2016 р. затверджено статут Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» (далі за текстом-Статут). 
Відповідно до п.2 Статуту метою Кооперативу є задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його Членів та Асоційованих членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Згідно з п.п. 3.3. п.3 Статуту ОК «ЕКОДОМ-1» Кооператив набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 
На підставі абз. 2-4 п.п.4.5. п.4 Статуту ОК «ЕКОДОМ-1» вступ до складу Асоційованих членів ОК «ЕКОДОМ-1» здійснюється за рішенням Голови ОК «ЕКОДОМ-1» на підставі письмової заяви про вступ до ОК «ЕКОДОМ-1», оформленої у вигляді окремого документу довільної форми та/або договору про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1», в якому визначається порядок, розмір та умови сплати пайових та інших внесків. 
Рішення Голови ОК «ЕКОДОМ-1» вважається прийнятим за умови погодження ним заяви про вступ до ОК «ЕКОДОМ-1» та/або підписання Головою ОК «ЕКОДОМ-1» договору про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» та сплати особою, яка має намір стати Асоційованим членом ОК «ЕКОДОМ-1», вступного внеску в розмірі та на умовах визначених договором про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1». 
Затвердження рішення Голови ОК «ЕКОДОМ-1» про прийняття особи до складу Асоційованих членів Кооперативу затверджується Загальними зборами членів ОК «ЕКОДОМ-1» протягом п`ятнадцяти робочих днів з моменту прийняття Головою ОК «ЕКОДОМ-1» такого рішення.
Відповідно до п.п. 5.16 п.5 статуту ОК «ЕКОДОМ-1» Голова підзвітний Загальним Зборам ОК «ЕКОДОМ-1» і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи ОК «ЕКОДОМ-1».
Як слідує із підпункту 5.18 пункту 5 статуту ОК «ЕКОДОМ-1» Голова ОК «ЕКОДОМ-1» здійснює прийом Асоційованих членів ОК «ЕКОДОМ-1» та виключення з Асоційованих членів ОК «ЕКОДОМ-1» осіб в порядку та на умовах визначених Статутом ОК «ЕКОДОМ-1».
Пунктом 5.2. Статуту ОК «ЕКОДОМ-1» передбачено, що вищим органом управління Кооперативу є Загальні Збори членів Кооперативу.
На підставі п.п.п. 5.3.8. п.п.5.3 п.5 Статуту ОК «ЕКОДОМ-1» до компетенції Загальних зборів членів кооперативу належить прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до п.5.18 та п.5.19 Статуту ОК «ЕКОДОМ-1» у голови ОК «ЕКОДОМ-1» відсутні повноваження на розпорядження майном кооперативу.
Тому оскаржуваний договір № 27 від 19.01.2027 р. укладений Головою Кооперативу Корнієнко Н.О. від імені Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» з перевищенням повноважень та порушенням вимог норм матеріального права зазначених вище, оскільки повноваження розпоряджатися майном є лише у загальних зборів, а загальні збори кооперативу не надавали згоди на відчуження майна.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2019 року у справі № 617/205/15-ц розглядаючи справу з подібними правовідносинами та застосовуючи ст.ст.92, 203, 207, 215 ЦК України і ст.15 Закону України «Про кооперацію», яким договори укладені між обслуговуючим кооперативом та третіми особами визнано недійсними.
Також, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 911/604/19 розглядаючи справу з подібними правовідносинами та застосовуючи ст.ст.92, 203, 207, 215 ЦК України та ст.15 Закону України «Про кооперацію», яким залишено в силі постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 року та рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2021 року, яким договір укладений між обслуговуючим кооперативом та третьою особою визнано недійсним.
Про обізнаність відповідача - 2 ОСОБА_2 стосовно наявності чи відсутності повноважень у голови кооперативу свідчить зміст оскаржуваного договору №27 від 19.01.2017 року відповідно до якого зазначено: «Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ-1», в особі Голови кооперативу Дзюби Наталії Олександрівни, яка діє на підставі Статуту». 
У постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року по справі №617/205/15-ц, якою розглядалися подібні правовідносини та застосовуючи ст.15 ЗУ «Про кооперацію» зазначено, що «Про обізнаність відповідача ОСОБА_1 стосовно наявності чи відсутності повноважень у голови кооперативу свідчить зміст договорів купівлі-продажу, відповідно до яких: «договори укладені від імені продавця в особі голови кооперативу ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Харківського МВК Щербіна Л. М. 10 липня 2012 року, номер запису 14801020000053278.
Оскільки обидва договори купівлі-продажу містять умову про підписання їх особою, яка діє на підставі статуту підприємства, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони договору з таким статутом у частині, яка стосується відповідних повноважень.»
Оскільки оскаржуваний договір про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» №27 від 19.01.2017 року містить умову про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони договору з таким статутом у частині , яка стосується повноважень голови, в тому числі в частині необхідності затвердження загальними зборами членів ОК «ЕКОДОМ-1» укладеного Головою Кооперативу договору. Таким чином, Голова ОК «ЕКОДОМ-1» та ОСОБА_2 при укладенні спірного договору, не могли не знати про наявність обмежень в повноваженнях голови ОК «ЕКОДОМ-1».
Через це, Відповідач-2 - ОСОБА_2 , якщо він був реальним покупцем паркомісця № 27, проявивши розумну обачливість, він повинен би перевірити документальний зв`язок між замовником будівництва-ТОВ «ХАНБЕР» і ОК «ЕКОДОМ-1», та пересвідчитися в тому, що у Кооперативу та його голови, яка повинна була діяти відповідно до Статуту, є необхідні повноваження на відчуження майна.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року по справі № 910/2030/18 застосовуючи ст. 92 ЦК України та зазначено наступне: «разом з тим, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.
Окрім того, оскільки положення оспорюваних договорів передбачають, що такі договори укладаються ТОВ "Полірем-Логістика" в особі директора ОСОБА_5 , який діє на підставі статуту, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони такого договору з таким статутом у частині, яка стосується його повноважень. Таким чином, ТОВ "Полірем-Логістика" та ТОВ "Полірем Київ" при укладенні спірного договору, не могли не знати про наявність обмежень в повноваженнях виконавчого органу товариства (директора).»
Таким чином, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент укладання оскаржуваного Договору про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» №27 від 19.01.2017 року, ОК «ЕКОДОМ-1» в особі голови Корнієнко Н.О. не мав права відчужувати паркомісце № 27 і голова правління діяла з перевищенням своїх повноважень, чим відповідачами порушено вищевказані норми матеріального права при укладенні вищевказаного правочину, що в свою чергу дає підстави для визнання судом оспорюваного договору недійсним.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31.07.2019 року у справі № 910/2030/18 з розгляду справи з подібними правовідносинами та застосовуючи ст.ст.203,215 ЦК України, якою визнано недійсним правочин у зв`язку з перевищенням директором товариства повноважень за відсутності попереднього їх затвердження загальними зборами товариства. 
Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня.
Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків визначених частиною другою ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції», які можуть проводитися в іноземній валюті. Але внесення внесків членом кооперативу до цих операцій не відноситься.
При цьому, ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій видаються лише банкам, небанківським фінансовим установам та операторам поштового зв`язку, у зв`язку із чим а ні ОСОБА_2 , а ні Обслуговуючий кооператив «Екодом-1» не мали такої ліцензії і не мали права вчиняти такі розрахунки у іноземній валюті, тим більше, що у квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.01.2017 р. вказано про сплату ОСОБА_2 начебто 25000,00 у.е. США за паркомісце № 27, тобто взагалі не вказано назву грошової одиниці, якою начеб то проведений даний розрахунок, а сама квитанція не відповідає формі Прибуткового касового ордера (Типова форма N КО-1), встановленого у Додатку № 2 до «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. N 637.
Частинами першою та другою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч.3 ст.216 ЦК України правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Предметом даної позовної заяви є визнання недійсним договору №27 від 19.01.2017 року про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» відповідно до якого ОК «ЕКОДОМ-1» в особі голови Корнієнко Н.О. начебто відчужила майнові права ОСОБА_2 на паркомісце №27, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а останній начебто сплатив за це кошти.
Однак, враховуючи те, що під час розгляду даної справи не встановлено, що ОСОБА_2 кошти за вищевказаним Договором №27 від 19.01.2017 р. сплачувались, що підтверджується дослідженими доказами, то в даному випадку реституцію застосувати не надається можливим. Тим більше, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою, а такої вимоги ні одним із відповідачем не пред`явлено.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 3, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05.05.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).
Суд також враховує, що постановою від 01.10.2025 р. Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 і постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2025 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, де постановою Одеського апеляційного суду від 09.04.2026 р. по справі № 757/20926/20-ц рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» про визнання незаконними дій та часткове скасування наказу, визнання права власності шляхом витребування з чужого не законного володіння, а саме з володіння ОСОБА_1 паркомісця № 27, розташованого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 – відмовлено.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 06.09.2023 р. по справі № 760/17256/19-ц з аналогічними обставинами, який застосовуючи ст.ст. 15,16, 215 ЦК України в частині позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.
З огляду на вищевикладене, відсутні підстави наводити доводи іншим аргументам учасників справи.
Керуючись ст. ст. 1,2,5,12, 13,30,76,77,81,83,84,89,95,141,223,235,241,258,259, 263- 265,268,272,273,354 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "ЕКОДОМ-1", ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАНБЕР" про визнання про визнання правочину недійсним – задовольнити.
Договір № 27 від 19.01.2017 року про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ -1», укладений між Обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ -1» ЄДРПОУ 39538271 в особі Голови Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ – 1» ОСОБА_7 та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 – визнати недійсним. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя        А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 18.05.2026 року.

Суддя        А.В. Науменко

08.05.26