Справа № 583/3265/26
3/583/1105/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
29 червня 2026 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєва А.І. розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт  НОМЕР_1 виданий 24.02.1998 Охтирським МРВ УМВС України, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
17.06.2026 року о 17:05 год. в м. Охтирка по пров. Лесі Українки, 15 ОСОБА_1 , не виконав законної вимоги працівників поліції, яка передбачена ч.2 ст. 32 КУпАП, в частині пред`явлення документів які засвідчують осчобу, чим вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейського, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оформлення телефонограми за номером, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.
Такий спосіб узгоджується із правовою позицією ККС ВС у постанові від 23.01.2025 по справі № 591/4693/15 щодо можливості комунікації судом із учасником справи за допомогою засобів зв`язку, які були ним надані та зазначені у матеріалах справи. 
Також у даному випадку застосовується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
За даних обставин, з метою дотримання вимог ст. 1, 23, 38 КУпАП розгляд справи відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідним державним службовцем.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 780341 від 17.06.2026, рапортом т.в.о. заступника начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Дмитра Михайленко, протоколом АПЗ18 № 029100 від 17.06.2026 про адміністративне затримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протоколом № 276/2026 про адміністративне правопорушення від 17 червня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідкою про доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , актом тимчасового затримання від 17.06.2026 стосовно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 , ч.1 ст. 126 КУпАП, відеозаписом.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад даного адміністративного правопорушення є формальним, що мається на увазі, воно вважається закінченим з моменту вчинення.
Кваліфікуючою ознакою цього адміністративного правопорушення визначають спосіб його вчинення – злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених, проте в той же час законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.
Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» № 8 від 26.06.92 роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Конституційний Суд України в рішенні від 11.10.2011 року (справа № 1-28/2011) зазначив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 (v0008700-92) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).
Отже, злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.
Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, та тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
При призначенні стягнення суд враховує особу порушника, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
Керуючись ст. ст.185, 221, 283 КпАП України,п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень (Код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України: (ел. адм. подат.), Номер рахунку: UA168999980313030106000018538. Код класифікації доходів бюджету: 21081100. Найменування податку:Адміністративні штрафи та санкції.).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок, Судовий збір: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, рахунок № UA908999980313111256000026001 в Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування податку: Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5).
На підставі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя        А.І.Савєльєва