РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/6269/26	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Шемчук Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Ганов О.О., 
відповідача: представник Вірченко Ю.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	Рівненської обласної державної адміністрації 	
до	Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 	
 	про визнання протиправним та скасування постанови, -	

В С Т А Н О В И В:
Рівненська обласна державна адміністрація (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 04.03.2026 про стягнення виконавчого збору, якою стягується з боржника, регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації виконавчий збір у розмірі 34588,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист, виконується ним добровільно і його завершення не залежить від волі Рівненської обласної державної адміністрації. Також зазначає, що спірна постанова йому не надсилалась і про її біснування адміністрація дізналася із реєстру виконавчих проваджень. До того ж, стягнення виконавчого збору є не можливим без фактичного вжиття заходів примусового виконання, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду справі № 2540/3203/18. Просить позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на позов та матеріали виконавчого провадження ВП № 803935510. Відповідно до відзиву, відповідач позов не визнає. Свої заперечення аргументує тим, що 04.03.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. на підставі виконавчого листа № 460/9350/25 виданим 19.01.2026 Рівненським окружним адміністративним судом відкрито виконавче провадження № 80393510 про зобов`язання Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації протягом 30 календарних днів з дня набранням рішенням суду законної сили: витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з цим ухвали нове мотивоване рішення. Враховуючи, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження № 80393510 боржник – Рівненська обласна державна адміністрація за ЄДРПОУ 13986712 не ідентифікований, постанова про відкриття виконавчого провадження № 80393510 передана до відділу адміністрування Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для направлення постанови про відкриття виконавчого провадження поштою. З огляду на вимоги частин 3 та 4 статті 27 закону України «Про виконавче провадження», 04.03.2026 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження № 80393510 винесено постанову про стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Стверджує, що обов`язок державного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) передбачено частиною 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає спірну постанову правомірною та просить у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 15.04.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі на 27.04.2026 о 10:00год.
27.04.2026 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи. В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що 20.04.2026 ним отримано постанову державного виконання про накладення штрафу від 17.04.2026. Позивач має намір оскаржити цю постанову, тому з метою подання заяви про зміну предмету позову є необхідність у відкладенні розгляду справи.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки така зміна предмету позову має ознаки нового позову. Разом з тим, поклав вирішення цього клопотання на розсуд суду.
Ухвалою суду від 27.04.2026, постановленою без оформлення окремого документа, клопотання представника позивача залишено без задоволення.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні надав тотожні змісту відзиву пояснення та доводи.
Заслухавши учасників справи, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.
Обставини справи, встановлені судом.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 у адміністративній справі № 460/9350/25 позов ОСОБА_1 до Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задоволений повністю. Визнано протиправними і скасовано рішення Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації згідно Протоколу №1-25 від 28.02.2025 засідання Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації, що полягає у не витребуванні архівних документів та не розгляді клопотання ОСОБА_1 заявлено від 28.02.2025 на засіданні комісії. Зобов`язано Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації протягом 30 календарних днів з дня набранням рішенням суду законної сили: витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з цим ухвали нове мотивоване рішення.
Наведене рішення суду набрало законної сили 13.01.2026.
19.01.2026 ОСОБА_1 виданий виконавчий лист по адміністративній справі № 460/9350/25.
20.02.2026 стягувачем – ОСОБА_1 подано до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 460/9350/25 від 19.01.2026.
04.03.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. на підставі виконавчого листа № 460/9350/25 виданим 19.01.2026 Рівненським окружним адміністративним судом відкрито виконавче провадження № 80393510 про зобов`язання Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації протягом 30 календарних днів з дня набранням рішенням суду законної сили: витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з цим ухвали нове мотивоване рішення.
Цією ж постановою визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі, визначеному ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».
04.03.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. направлено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 460/9350/25 від 19.01.2026.
04.03.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору з позивача в сумі 34588грн у ВП № 80393510.
04.03.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. у ВП № 80393510 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
17.04.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника.
Вважаючи постанову державного виконавця від 04.03.2026 у ВП 80393510 про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд враховує наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі – Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами ч. 1 ст. 12 Закону № 1404 встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
За змістом ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5).
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6).
Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1).
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 3).
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4).
З аналізу вказаних норм Закону слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.
Як встановлено судом та наведено вище по тексту рішення, 04.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80393510 та постанову про стягнення виконавчого збору з позивача в сумі 34588грн у ВП № 80393510. 
Отже, питання стягнення виконавчого збору вирішено відповідачем з початком примусового виконання і постанова про стягнення виконавчого збору з боржника в сумі 34588грн у ВП № 80393510 відповідає вимогам ст. 27 Закону № 1404 та є правомірною.
Щодо посилань позивача на те, що стягнення виконавчого збору є не можливим без фактичного вжиття заходів примусового виконання, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду справі № 2540/3203/18, то суд зауважує, що висновки Великої Палати у вказаній справі не є релевантними до даних спірних правовідносин, позаяк, вказане рішення ухвалено до внесення змін до Закону № 1404, а саме: Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 № 2475-VIII внесено зміни до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження: «у частині другій слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінити словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів". Цей Закон набрав чинності 28.08.2018. Тобто, на час виникнення спірних правовідносин у справі, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду діяла норма Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої виконавчий збір стягувався відповідно до фактично стягнутої суми. 
Разом з тим варто звернути увагу, що частина 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру залишилась незмінною з часу прийняття цього Закону.
Посилання позивача на неотримання постанови про стягнення виконавчого збору від 04.03.2025, як на підставу для визнання її протиправною та скасування, є неприйнятними, зважаючи на таке.
За змістом ч. 1, 2 ст. 28 Закону № 1404, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Документи виконавчого провадження надсилаються органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в електронній формі.
За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.
Матеріалами справи (скрін сторінки АСВП № 80393510 з зазначеною інформацією) стверджується, що оскільки в Автоматизованій системі виконавчого провадження № 80393510 боржник - Рівненська обласна державна адміністрація за ЄДРПОУ 13986712 не ідентифікований, постанова про відкриття виконавчого провадження № 80393510 передана до відділу адміністрування Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для направлення постанови про відкриття виконавчого провадження поштою.
Як стверджує позивач, постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла на адресу боржника 30.03.2026.
Отже з 30.03.2026 боржнику стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження щодо нього за виконавчим листом № 460/9350/25 від 19.01.2026. При цьому, як встановлено судом отримана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження містить ідентифікатор доступу до АСВП. Тобто боржник, маючи такий ідентифікатор доступу до АСВП, має можливість за допомогою Реєстру виконавчих проваджень зайти у відповідне виконавче провадження та ознайомитися із всіма діями, вчиненими державним виконавцем у такому провадженні.
Разом з тим слід зауважити, що доказів направлення боржнику постанови від 04.03.2026 про стягнення виконавчого збору, матеріали виконавчого провадження, надані відповідачем до адміністративної справи не містять.
Отже не направлення відповідачем постанови від 04.03.2026 про стягнення виконавчого збору боржнику, є порушенням ст. 28 Закону № 1404. Проте, таке порушення не може бути єдиною та достатньою підставою для скасування спірної постанови.
Суд нагадує, що боржник маючи ідентифікатор доступу до АСВП, мав можливість за допомогою Реєстру виконавчих проваджень ознайомитися із постановою державного виконавця від 04.03.2026 про стягнення виконавчого збору у ВП № 80393510.
Щодо повідомлення боржника про початок добровільного виконання рішення суду, то суд зазначає, що станом на момент відкриття виконавчого провадження 04.03.2026, рішення суду від 11.12.2025 у адміністративній справі № 460/9350/25, відповідачем не виконано і доказів зворотного суду не надано та судом не встановлено. Більше того, як наведено вище по тексту, за невиконання рішення суду відповідачем 17.04.2026 накладений на боржника штраф, про що винесено постанову.
За наведених обставин суд вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору від 03.03.2026 у ВП № 80393510 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом № 1404, отже є правомірною.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд прийшов до висновку, що доводи позивача не відповідають обставинам справи, тому позовна заява не підлягає до задоволення.
Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України, відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву Рівненської обласної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 27 квітня 2026 року
Учасники справи:
Позивач - Рівненська обласна державна адміністрація (майдан Просвіти, буд.1, м. Рівне, Рівненська обл., 33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 13986712) 
Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ЄДРПОУ/РНОКПП 00015622) 

Суддя       Т.О. Комшелюк