Справа № 396/28/26
Провадження № 2-а/396/7/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді: Цесельської О.С.,
за участю секретаря судового засідання: Кравченко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу № 396/28/26 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Руденко Ганна Валентинівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Руденко Г.В. звернулась до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.12.2025 р. №R276935 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що він не пройшов ВЛК, чим допустив порушення вимог п. 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист".
Із зазначеною постановою представник позивача не погоджується та вважає її незаконнною, оскільки позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, як і не зобов`язаний був її проходити самостійно до 05.06.2025 року, так як у 2024 році він пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішення якої було відправлено для затвердження на Вінницю до регіональної ВЛК, після чого позивачу ніяких сповіщень щодо підтвердження чи ні рішення місцевої ВЛК не приходило. Крім того, представник позивача вважає, що під час винесення постанови, в разі наявності доказів вчинення правопорушення, відповідна справа повинна була бути закрита за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності за нормами ст. 38 КУпАП
Ухвалою суду від 13.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження.
21.01.2026 р. від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги сторона відповідача не визнає. Пояснює, що за обліковими даними ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно медичних обстежень визнаний неприатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Закон України від 21.03.2024 р. № 3621-IX скасував статус "обмежено придатний" та передбачив, що громадяни, визнані раніше обмежено придатними, мають пройти повторний медичний огляд. Зробити це треба було впродовж дев`яти місяців з дня набрання чинності закону, тобто до 04.02.2025 р.. Проте, ЗУ від 12.02.2025 р. №4235-IX продовжив строк проходження ВЛК для обмежено придатних до 05.06.2025 р.. В порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_2 , нехтуючи своїми обов`язками, перебуваючи за межами правового поля, останній не пройшов ВЛК до 05.06.2025 р., чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Крім того, представник просить звернути увагу, що ОСОБА_1 29.12.2025 р. через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, подав заяву, що не оспорює допущене ним порушення та згоден на притягнення його до адмінісиративної відповідальності за його відсутності. Тому, вина правопрушника доведена повною мірою. 
Ухвалою суду від 19.02.2026 р., за клопотанням представника позивача, витребувано докази від ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.02.2026 р. від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла інформація на виконання ухвали суду від 19.02.2026 р..
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, 01.05.2026 р. від представника через систему "Електроннй суд" надійшло клопотання, в якому вона просить долучити до справи в якості доказів копію адвокатського запиту від 06.04.2026 р. №06/04/02 та копію свідоцтва про хворобу від 09.07.2024 р. відносно ОСОБА_1 за результатами проходження ВЛК.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, у відзиві на позов просив у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №R276935 від 29.12.2025 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, за те, що: "за результатом вивчення відомостей та реєстрвої інфомації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов(ла) (відмовився(лась) від проходження ВЛК (п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
З копії відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 від 02.04.2026 р. за вих. № 1840, який надано т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 повідомлено, що 06.06.2024 р. гр. ОСОБА_1 було виписано направлення на військово-лікарську комісію. За отримання направлення ОСОБА_1 проставив у Журналі реєстрації направлень свій особистий підпис. Результат такого проходження позивачем невідомо. Довідка ВЛК ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не представлялась, а також відсутня документація протоколу засідання військово-лікарської комісії де було б прізвище ОСОБА_1 (а.с. 55).
Згідно копії свідоцтва про хворобу №110 від 09.07.2024 р. за формою згідно з Додатком11 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом МО №402 вбачається, що відповідне свідоцтво видавалось внаслідок проведення медичного огляду ОСОБА_1 з метою визначення ступеня його придатності до військової служби і проведено за розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3 від 06.06.2024 р.
Згідно копії довідки військово-лікарської комісії №3 від 06.06.2024 р., затвердженого головою ВЛК ОСОБА_7 вбачається, що станом на 09.07.2024 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 та визначено його непридатніть до військової служби з виключенням військового обліку за ст. 23-а графи ІІ Розкладу хвороб. На підставі ст. 23а графм ІІ Розкладу хвороб не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 37). 
Частиною 3 статті 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, не є спірним, що позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби.
4 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Ним же було передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом, протягом 9 місяців з дня набрання ним чинності підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
У відповідність до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.
Водночас, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025 було внесено зміни і викладено положення у наступній редакції:
«Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України-до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
Отже, у період з 04.05.2024 до 05.06.2025 у ОСОБА_1 , якого було визнано обмежено придатним до військової служби у воєнний час до набрання чинності вищевказаним Законом, виник обов`язок повторно пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 
Так, згідно оскаржуваної постанови №R276935 від 29.12.2025 р. ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію, який був визнано обмежено придатним до військової служби до набрання чинності цим Законом до 05 червня 2025 року, з метою визначення придатності до військової служби.
Проте, з листа т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , який був наданий на запит представника позивача 02.04.2026 р. за вих. №1840 зазначено про те, що 06.06.2024 р. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виписано та вручено направлення на військово-лікарську комісію. За отримання направлення ОСОБА_1 проставив в Журналі реєстрації направлень свій особистий підпис, до відповіді долучено копію сторінки відповідного журналу (а.с. 55-56).
Разом з тим, з матеріалів адміністративної справи убачається, що ОСОБА_1 , за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2024 р., пройшов військово-лікарську комісію, за наслідками якої було видано свідоцтва про хворобу №110 від 09.07.2024 р.. На підставі статті 23а графи ІІ Розкладу хвороб не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, що виключає склад інкримінованого йому правопорушення.
Так, згідно змін до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ №402 від 14.08.2008 р., затверджених Наказом Міністерства Оборони від 02.05.2025 р. №283, постанови ВЛК районних, міських ТЦК про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше 5-денного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, Київського та Севастопольського міських ТЦК.
Відповідно до п. 22.5 Положення № 402 Свідоцтво про хворобу під час дії особливого періоду складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно п.22.9 Положення № 402, під час дії особливого періоду свідоцтво про хворобу на військовозобов`язаних складається у трьох примірниках, на військовослужбовців згідно з вимогами п.22.8 розділу ІІ цього Положення.
Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач не подав до суду належних доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, вчиненого в особливий період, а відтак не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження представника позивача не спростовані, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення № R276935 від 29.12.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, згідно з частиною 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 210, 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст.ст. 72-79, 90, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Руденко Ганна Валентинівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R276935 від 29.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн..
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп..
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя:        О. С. Цесельська