ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2026 р. Справа№ 911/3869/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Колесника Р.М.
суддів: Сковородіної О.М. 
Горбасенка П.В. 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 
у справі № 911/3869/25 (суддя - Смірнов О.Г.)
за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»
про стягнення 10343181,98 гривень

Короткий зміст позовних вимог

ДП «Медичні закупівлі України» звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до ТОВ «Автоспецпром» про стягнення 10343181,98 гривень, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору про закупівлю № 09/528-12/2021 від 28.12.2021.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви її ухвалення

Ухвалою суду від 05.01.2026 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України.
Ухвалу суду від 05.01.2026 направлено відповідачу до його електронного кабінету і згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала доставлена йому 05.01.2026 о 13:20 год.
Відповідач, враховуючи приписи ч. 1 ст. 180 ГПК України, мав право подати зустрічну позовну заяву одночасно із поданням відзиву на позов, тобто до 20.01.2026 включно.
16.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив.
ТОВ «Автоспецпром» звернулось до Господарського суду Київської області із зустрічним позовом про визнання недійсним п. 5 Додаткової угоди № 3 від 23.08.2022 до Договору про закупівлю № 09/528-12/2021 від 28.12.2021. Крім того, ТОВ «Автоспецпром» просило суд поновити пропущений товариством строк на подання зустрічного позову.
Зустрічна позовна заява подана до суду 11.03.2026, тобто поза межами строку для подання відзиву на позов.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2026 відмовлено ТОВ «Автоспецпром» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву повернуто.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача про поновлення такого строку, а зустрічна позовна заява, підлягає поверненню на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Короткий зміст апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Автоспецпром» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати зустрічну позовну заяву на розгляд до Господарського суду Київської області.
Відповідач зазначає, що суд першої інстанції допустив надмірно формальний підхід під час вирішення питання про поновлення процесуального строку та повернення зустрічної позовної заяви, належним чином не встановив всіх обставин, які мали значення для вирішення процесуальних питань.
Суд в повному обсязі не з`ясував обставин взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів та про доцільність їх спільного розгляду, що не відповідає принципу процесуальної економії у зв`язку з чим відповідачу обмежено доступ до правосуддя. 
Безпосередніми обставинами, що зумовлюють обґрунтованість поновлення строку на подання зустрічного позову, скаржником було зазначено, що у період з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026, з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача - адвокат Поцелов А.О., що є єдиним представником відповідача у цій справі, та є єдиним хто міг би належним чином підготувати зустрічний позов та з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію в контексті незаконності п. 5 Додаткової угоди № 3 від 23.08.2022, хворів та перебував на лікарняному.
До того ж, через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд», представник відповідача за первісним позовом не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що як наслідок призвело до пропущення строку.
Суд першої інстанції не зробив вмотивованого висновку щодо поважності причин пропуску строку та не взяв до уваги те, що пропуск є незначним, а його поновлення не буде вважатись втручанням у принцип юридичної визначеності. 

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
Сутність апеляційного перегляду полягає у наданні оцінки висновкам суду першої інстанції щодо відмови у поновленні строку на подання зустрічного позову та його повернення через призму аргументів скаржника про те, що суд підійшов до питання про поновлення пропущеного процесуального строку формально, без врахування істотних обставин, що перешкоджали своєчасному поданню зустрічного позову.
Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За змістом пункту 3 частини другої статті 46, частини першої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Ухвалою суду від 05.01.2026 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.
Ухвалу суду від 05.01.2026 направлено відповідачу до його електронного кабінету і згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала доставлена йому 05.01.2026 о 13:20 год.
Відповідач, враховуючи приписи ч. 1 ст. 180 ГПК України, мав право подати зустрічну позовну заяву одночасно із поданням відзиву на позов, тобто до 20.01.2026 включно.
16.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив.
Проте зустрічний позов подано до суду лише 11.03.2026, тобто поза межами строку для подання відзиву на позов з пропуском такого строку на 51 день.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику (частина шоста статті 180 ГПК України).
З метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання процесуальних строків учасники справи мають вчиняти усі можливі та залежні від них дії, в тому числі забезпечувати своєчасну підготовку та подання процесуальних документів.
Пред`явлення зустрічного позову є суб`єктивною дією відповідача, яка залежить від його волевиявлення.
Згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на подання зустрічного позову тривалим перебуванням його представника (що був єдиним, хто міг належним чином підготувати зустрічний позов) на лікарняному. Крім того, протягом часу встановленого для подання зустрічного позову було застосовані аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд», представник відповідача за первісним позовом не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що як наслідок призвело до пропущення строку.
Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом за умови звернення учасника справи із заявою про його поновлення, в якій він має навести причини пропуску, а суд - оцінити наведені причини та визначити їх поважність.
На суд покладається обов`язок визначити, наскільки сумлінно та швидко діяв заявник.
ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом підстав. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про поновлення строку, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин його пропуску, встановити, чи є такий строк значним та чи не буде його поновлення втручанням у принцип юридичної визначеності. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує, виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.02.2025 у справі № 921/379/23, від 17.01.2025 у справі №9/41, від 19.11.2024 у справі № 758/1436/21 та від 16.06.2021 у справі № 910/15988/16).
Норма про можливість поновлення процесуальних строків по суті є пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки інакше нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків (постанови Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 922/2825/23, від 18.08.2023 у справі № 32/257-10, від 03.04.2023 у справі № 906/1357/20, від 01.09.2022 у справі № 904/8456/21).
Отже, строк на пред`явлення зустрічного позову може бути поновлений за обґрунтованою заявою відповідача та лише з причин, що визнані судом поважними. На підставі належних, допустимих та достатніх доказів суд щоразу встановлює поважність причин пропуску строку та ухвалює рішення про його поновлення / відмову у його поновленні. Саме на відповідача покладається обов`язок довести суду наявність поважних причин пропуску строку.
Суд першої інстанції не погодився із тим, що наведені скаржником обставини, можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на подання зустрічного позову.
Колегія суддів в цілому погоджується із висновками суду першої інстанції та додатково вважає за необхідне зазначити наступне.
Аргументи скаржника про те, що адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача у цій справі та є єдиним хто міг би належним чином підготувати зустрічний позов та з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію, з огляду на що його перебування на лікарняному завадило поданню зустрічного позову не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на подання зустрічного позову.
У суду відсутні підстави та можливості здійснювати перевірку того чи є адвокат Поцелов А.О. єдиним можливим представником інтересів скаржника у цій справі, адже залишилось не зрозумілим чому відповідач не міг залучити іншого представника для підготовки зустрічного позову, на скільки правова позиція, яка викладена у зустрічному позові вимагала участь у його складанні лише адвоката Поцелова А.О.
Крім того, перебування представника відповідача на лікарняному не стало перешкодою для подання до суду 16.01.2025 відзиву на позовну заяву та жодних пояснень чому у цей же строк відповідачем не було подано зустрічного позову, матеріали справи не містять.
Крім того, представник відповідача перебував на лікарняному до 10.02.2026, проте зустрічний позов було подано лише 11.03.2026 та розумних пояснень такого тривалого зволікання із поданням зустрічного позову, скаржником суду також надано не було.
Щодо обстрілів, відключень світла, повітряних загроз то суду не було надано розумних пояснень наскільки такі події унеможливили своєчасне подання зустрічного позову, в аспекті того, що своєчасному поданню відзиву на позовну заяву такі події не завадили. До того ж, скаржником не наведено співставлення зазначених ним подій із календарними датами у які ним мав бути поданий зустрічний позов. Доводи скаржника, в цій частині, носять здебільшого загальний характер повідомлення про обставини, які в більшій чи меншій мірі тривають протягом всього часу повномасштабного вторгнення.
Щодо аргументів скаржника про ненадання судом оцінки взаємопов`язаності та доцільності спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним, колегія суддів сприймає критично, адже оцінка зустрічного позову на предмет взаємопов`язаності здійснюється у разі, коли заявником дотримано процесуальні строки на подання зустрічного позову.
Колегією суддів також відхиляються аргументи скаржника про обмеження оскаржуваною ухвалою у доступі до правосуддя, позбавлення права на ефективний судовий захист його прав, адже подання зустрічного позову перебувало під повним контролем самого відповідача, залежало від його власних ініціативних дій.
До того ж, повернення зустрічного позову зовсім не позбавляє відповідача можливості звернутися до суду із самостійним позовом. Отже доступ до правосуддя оскаржуваною ухвалою жодним чином не обмежується.
Питання ефективності захисту порушеного права цілком може бути досягнуто у такому окремому позовному провадженні, результати якого безперечно можуть бути враховані під час вирішення спору сторін, навіть якщо станом на момент подання такого окремого позову, первісний позов вже буде розглянутий.
Адже ГПК України передбачає низку інших процесуальних інструментів (зупинення провадження у справі, перегляд рішення за нововиявленими обставинами та т.і.), що забезпечують досягнення мети та завдань, що стоять перед правосуддям в аспекті вимог про ефективний захист.
Отже, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих та правомірних висновків про відсутність підстав для поновлення строку на подання зустрічного позову та правомірно повернув зустрічний позов відповідачу, а доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати з оплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3869/25 залишити без змін.
3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Повний текст постанови складено і підписано 29.06.2026  

Головуючий суддя Р.М. Колесник 

Судді О.М. Сковородіна

П.В. Горбасенко