ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа № 568/571/26
Провадження № 3-в/568/9/26

06 травня 2026 р. м. Радивилів 
Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., 
розглянувши заяву  ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про відстрочку (розстрочку) виконання рішення,
ВСТАНОВИВ:
До Радивилівського районного суду надійшла заява ОСОБА_1  про розстрочку штрафу в розмірі 40 800,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП на 6 місяці.
У судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши зміст заяви та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.
Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2026 року по справі №568/571/26 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
23 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить розстрочити йому штраф, який накладений на нього постановою суду терміном 6 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс таку постанову.
Згідно зі ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Отже, системне тлумачення положень ст.301 КУпАП, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.
У заяві про розстрочку виконання постанови ОСОБА_1 вказує, що має можливості сплатити всю суму відразу, оскільки має скрутне матеріальне становище та виведений поза штат. Проте, до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження викладених в клопотанні обставин в розумінні ст.301 КУпАП, які б давали підстави для відстрочки виконання постанови суду, а наведені ОСОБА_1 підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення.
Оскільки, на стадії виконання постанови суду не встановлені та не підтверджені жодними доказами обставини, що ускладнюють її виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст.301 КУпАП, суддя вважає, що правові підстави для розстрочки сплати штрафу за постановою суду, відсутні.
При цьому суд зазначає, що відмова у розстрочці виконання постанови не позбавляє особу права повторно звернутися із заявою в разі наявності у неї належних та достатніх доказів для відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду.
Керуючись ст.ст.301, 304 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя         В.О. Троцюк