Справа № 199/1231/26
(2/199/2963/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

22.05.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що , рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у 2010 році їх шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2010 року на користь відповідачки з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
Відповідно до висновку Лікарсько-консультативної комісії «Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні» ДОР» про стан здоров`я ОСОБА_3 від 28.06.2014 року №137 він є дитиною з інвалідністю (з дитинства) з діагнозом: тяжка розумова відсталість, судомний синдром F72/0, виражені та значно виражені (ІІІ-ІV) порушення психічних функцій, обмеження життєдіяльності 3-4 ступеня за категоріями самообслуговування, орієнтування, пересування, спілкування, контролю поведінки, навчання, трудової діяльності – дитина з інвалідністю підгрупи А. Потребує постійного догляду.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року збільшено розмір аліментів у зв`язку з отриманням дитини інвалідності до 1/3 частин заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.
Підставою зменшення розміру аліментів став факт отримання відповідачем ОСОБА_2 . ІІ групи інвалідності з 28.03.2024 року строком до 01.03.2025 року згідно довідки до акту огляду МСЕК від 13.03.2024 року.
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №154/25/75 від 20.03.2025 року відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності без обмеження у працевлаштуванні та без окремих умов праці з 01.03.2025 року. Тобто фактично працездатність відповідача не обмежена, що свідчить про наявність можливості отримувати дохід та належно брати участь в утриманні дитини.
Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з 1/4 частки на 1/3 частку від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра від 17 лютого 2026 року було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає, що позовні вимогами не підлягають задоволенню. Зазначив, що на теперішній час з пенсії відповідача ОСОБА_2 утримуються аліменти дитини у розмірі частини від його доходів. Відповідно до розрахунку та довідки від 28.08.2025 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Представник відповідача також зазначає, що згідно наданих ОСОБА_2 медичних документів вбачається, що наразі його здоров`я значно погіршилося через важкі травми та хвороби, отримані внаслідок військової служби і він потребує тривалого лікування та реабілітації. Через вказану інвалідність від не може влаштуватися на роботу та отримувати сталий прибуток, а єдиним джерелом доходу який він отримує на даний час є державна допомога інваліду ІІІ групи. Таким чином позивачем не надано доказів покращення фінансового стану відповідача та реальної спроможності сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від його доходів на утримання дитини.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходить до наступного.
Судом з`ясовано, що сторони мають неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку Лікарсько-консультативної комісії «Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні» ДОР» про стан здоров`я ОСОБА_3 від 28.06.2014 року №137 він є дитиною з інвалідністю (з дитинства) з діагнозом: тяжка розумова відсталість, судомний синдром F72/0, виражені та значно виражені (ІІІ-ІV) порушення психічних функцій, обмеження життєдіяльності 3-4 ступеня за категоріями самообслуговування, орієнтування, пересування, спілкування, контролю поведінки, навчання, трудової діяльності – дитина з інвалідністю підгрупи А. Потребує постійного догляду.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2010 року на користь відповідача з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року збільшено розмір аліментів до 1/3 частин заробітку (доходу) щомісячно до повноліття ОСОБА_3 ..
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.
Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
На підтвердження покращення стану здоров`я позивача в матеріалах справи міститься копія Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №154/25/75 від 20.03.2025 року, яким відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності без обмеження у працевлаштуванні та без окремих умов праці з 01 березня 2025 року.
Суд вважає вказану обставину такою, що підтверджують покращення стану здоров`я відповідача, яка впливає на здатність відповідача сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.
При цьому суд враховує, що дитина сторін є інвалідом дитинства і потребує значних коштів на своє утримання та постійного догляду, що зумовлює обмеження позивача, як опікуна дитини, у самостійному заробітку і можливості достатнього матеріального забезпечення потреб спільного сина. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 до 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, що відповідатиме загальним засадам регулювання сімейних відносин справедливості, добросовісності та розумності.
У той же час суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення аліментів з 01.03.2025 року, оскільки зміна розміру аліментів відбувається від дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки сторони відповідно до закону звільнені від сплати судового збору, то судові витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 182,192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2024 року, та стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини починаючи стягнення у визначеному розмірі з дня набранням судовим рішенням законної сили.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Руденко В.В.