ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 м. Дніпро Справа № 908/3985/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),
суддів: Золотарьової Я.С., Мартинюка С.В., 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" 

на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 (ухвалене суддею Корсуном В.Л. у м. Запоріжжі, повне рішення складене 09.03.2026) у справі № 908/3985/25

за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (м. Новомосковськ, Дніпропетровська область) 
про стягнення 166 771 грн 69 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (далі по тексту - позивач), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" (далі по тексту - відповідач) безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 у розмірі 166 771 грн 69 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
- на земельній ділянці з кадастровим № 2310100000:07:073:0057 площею 0,121 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1-Б, власником якої є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, розташовано об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 564446123101, а саме: будівля, автозаправочна станція будівля літ. А загальною площею 14 кв.м. (будівля літ. А, електрощитова літ. Б, паркан № 6, ємності для бензину № 1, 2, колонки № 4, 5, замощення І), власником якого є ТОВ "Рента Люкс" 
- 02.02.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі №202307000100002, згідно з яким ТОВ "Рента Люкс" передано в оренду земельну ділянку з кадастровим 2310100000:07:073:0057, на якій розміщене його нерухоме майно;
- з моменту набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна - 23.10.2020 і по 08.02.2023 відповідач використовував вказану земельну ділянку без достатньої правової підстави;
- рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 у справі №908/3162/23 задоволено позов Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ "Рента Люкс" про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 223 401 грн 98 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим №23010100000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній 1-Б у м. Запоріжжі, за період з 23.10.2020 по 28.02.2022;
- в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою з кадастровим № 2310100000:07:073:0057 без достатніх правових підстав, не сплачуючи плату за користування нею;
- на підставі листів Головного управління ДПС у Запорізькій області, листа державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25, Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який надавався 23.12.2021, та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя", від 28.11.2018 № 26 "Про встановлення розміру орендної плати за землю", позивачем здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ "Рента Люкс" земельною ділянкою з кадастровим № 2310100000:07:073:0057 без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди (користування) за період з 01.03.2022 по 01.02.2023; 
- прокурор відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з ТОВ "Рента Люкс" на користь Запорізької міської ради безпідставно набуті кошти, які відповідач одержав у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 у сумі 166 771 грн 69 коп.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3985/25: 
- позов задоволено;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" на користь Запорізької міської ради безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 у розмірі 166 771 грн 69 коп.;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області кошти, витрачені в 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Рішення обґрунтовано наступним:
- право власності на майно, розташоване на спірній земельній ділянці у державному реєстрі зареєстровано 23.10.2020, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,121 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1-Б, укладений відповідачем лише 02.02.2023, отже, відповідач користувався земельною ділянкою у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 без достатніх правових підстав;
- обставини користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,121 га без достатніх правових підстав у період з 23.10.2020 по 28.02.2022 були предметом дослідження Господарським судом Запорізької області у справі № 908/3162/23, рішення в якій набрало законної сили 19.03.2024. Рішенням у цій справі позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах - Запорізької міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" про стягнення 223 401 грн 98 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 за період з 23.10.2020 по 28.02.2022, задоволено в повному обсязі;
- у справі, що розглядається, заявлені вимоги про стягнення з відповідача доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності протягом періоду з 01.03.2022 по 01.02.2023, тобто, за період, який не був охоплений у справі № 908/3162/23;
- враховуючи предмет та визначені прокурором підстави позову, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" за допомогою системи "Електронний суд" подало апеляційну скаргу (вх. № суду 49462 від 30.03.2026), в якій просить:
- скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3985/25 повністю;
- ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" 166 771 грн 69 коп. безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 - відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- Господарським судом Запорізької області у справі № 908/3162/23 вже були розглянуті позовні вимоги Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 за період з 23.10.2020 по 28.02.2022, при цьому скаржник не заперечує факт користування земельною ділянкою без оформленого права у цей період;
- правове регулювання спірного періоду прямо передбачає звільнення ТОВ "Рента Люкс" від нарахування та сплати за землю за вказану земельну ділянку, таким чином, претензії щодо нарахування орендної плати за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 є неправомірними та суперечать нормам чинного законодавства України;
- висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача щодо його звільнення від оплати за землю у спірний період, фактично зводиться до неприйняття застосування норм матеріального права, які раніше визнавалися допустимими у подібних правовідносинах, без належного правового обґрунтування такої позиції; 
- на думку скаржника, наявність судового рішення, яке набрало законної сили та ухвалене між тими самими сторонами, щодо тотожного предмету спору і з тих самих підстав, є безумовною процесуальною перешкодою для розгляду справи по суті спору;
- висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та не узгоджуються з їх однаковим застосуванням у подібних правовідносинах, що відповідно до частини 1 статті 277 Господарський процесуальний кодекс України є підставою для скасування судового рішення.
Також, у скарзі наведений попередній розрахунок судових витрат скаржника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Ю.В., Мартинюка С.В.
Апеляційну скаргу було подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху та скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від скаржника за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. № суду 4749/26 від 14.04.2026) щодо усунення недоліків апеляційної скарги.
Враховуючи вказане, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження, вирішено розглянути апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3985/25 у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику та повідомлення учасників справи.

Від прокуратури до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 5570/26 від 29.04.2026), в якому прокурор просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований прокурором такими обставинами:
- між позивачем та відповідачем 02.02.2023 укладено договір оренди землі №202307000100002, згідно з яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057, на якій розміщені будівля ТОВ "Рента Люкс"; запис про укладення вказаного договору внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.2023. Таким чином, у період часу з моменту набуття права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, - з 23.10.2020 по 08.02.2023, відповідач використовував спірну земельну ділянку без достатньої правової підстави;
- зазначений висновок підтверджений рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.2023 у справі № 908/3162/23, яким задоволено позов Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ "Рента Люкс" про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 223 401 грн 98 коп. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057. Ураховуючи, що учасниками судової справи № 908/3162/23 є ті самі особи, тому вказане рішення має преюдиційне значення під час розгляду даної справи. Отже, в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 без достатніх правових підстав, не сплачуючи плату за користування ними;
- ураховуючи, що відповідач користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя звернувся до суду з позовними вимогами щодо стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 в розмірі 166 771 грн 69 коп. у відповідності до положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України;
- за висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 27.04.2021 у справі №922/2378/20, з урахуванням системного аналізу змісту підпункту 10.1.1 статті 10, підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 40, 41, підпункту 265.1.3 статті 265 Податкового кодексу України особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм Податкового кодексу України;
- є необґрунтованими посилання відповідача на те, що Господарським судом Запорізької області вже надавалася оцінка обставинам щодо стягнення безпідставно набутих коштів за період користування з 01.03.2022 по 01.02.2023 земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній, 1-Б у м. Запоріжжі під час розгляду справи № 908/3162/23, оскільки у наведеній справі судами надавалась оцінка стягненню з відповідача безпідставно збережених коштів за інший період, а саме з 23.10.2020 по 28.02.2022. 

Від Запорізької міської ради до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 5602/26 від 30.04.2026), в якому вона просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований позивачем такими обставинами:
- позовні вимоги у справі № 908/3985/25 не є тотожними позовним вимогам, які були предметом судового розгляду у справі № 908/3162/23, оскільки охоплюють інший період не виконання відповідачем ТОВ "Рента Люкс" обов`язку зі сплати коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 23010100000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній, 1Б у м. Запоріжжі;
- враховуючи те, що відповідач користувався спірною земельною ділянкою в період з 01.03.2022 по 01.02.2023 без укладення договору оренди землі, ТОВ "Рента Люкс" не є суб`єктом, який має право на застосування пільг щодо звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю у спірний період, передбачених підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з положеннями частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Власником земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 23010100000:07:073:0057 є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та частини 1 статті 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки. 
На виконання вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Шевченківською окружною прокуратурою м. Запоріжжя Запорізької області попередньо, перед зверненням до суду, листом від 10.09.2025 № 57-101-5744 ВИХ-25 повідомлено Запорізьку міську раду про порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду за їх захистом та скеровано лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.09.2025 № 8451/5/08-01-04-01-05 для використання інформації, наданої контролюючим органом, під час здійснення розрахунку безпідставно набутих ТОВ "Рента Люкс" коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим в період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Листом Департаменту управління активами Запорізької міської ради від 31.10.2025 №9374/01/01-07/10984 (арк. с.60) надано окружній прокуратурі розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ "Рента Люкс" земельною ділянкою з кадастровим №231010000:07:073:0057 за період з 01.03.2022 по 01.02.2023. Також, вищезазначеним листом додатково повідомлено окружну прокуратуру про те, що відповідно до інформації Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради ними не вживались заходи судово-претензійного характеру в інтересах Запорізької міської ради про стягнення з ТОВ "Рента Люкс" недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 за період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, та наявність передбачених частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для їх представництва прокурором. 
На виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя листом від 29.12.2025 повідомлено міську раду про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із відповідним позовом в інтересах держави (арк. с. 70).
Таким чином прокурор звернувся із позовом в інтересах держави в особі Запорізької міської ради як власника землі та отримувача плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності на території м. Запоріжжя. Прокурором належним чином обґрунтовано та доведено наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Запорізької міської ради у порядку статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
На земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057, площею 0,121 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1-Б, власником якої є Територіальна громада м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, розташовано об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 564446123101, а саме: автозаправочна станція будівля літ. А загальною площею 14 кв.м. (будівля літ. А, електрощитова літ. Б, паркан № 6, ємності для бензину № 1, 2, колонки № 4, 5, замощення І), власником якого є ТОВ "Рента Люкс". 
Право власності ТОВ "Рента Люкс" на вказаний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.10.2020 на підставі рішення учасника ТОВ "Рента Люкс" ОСОБА_1 № 16/10-20 від 16.10.2020 та Акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Рента Люкс" від 16.10.2020. 
Запорізькою міською радою 10.09.2021 прийнято рішення № 69/37 (арк. с. 18) про надання у користування на умовах оренди ТОВ "Рента Люкс" земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул.Червона, буд. 1-Б, для розташування автозаправної станції. 
02.02.2023 між Запорізькою міською радою та ТОВ "Рента Люкс" укладено договір оренди землі № 202307000100002, згідно з яким було передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057, на якій розміщена будівля ТОВ "Рента Люкс"; запис про укладення вказаного договору оренди землі внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.2023.
Згідно з Актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 02.02.2023 № 202307000100002 без номеру та дати, орендодавець передав земельну ділянку кадастровий № 231010000:07:073:0057, загальною площею 0,1210 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1-Б, а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду. 
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.02.2023 №1650/5/08-01-04-01-09, ТОВ "Рента Люкс" за користування земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 з 2017 року по 2022 рік податкова звітність з плати за землю (орендна плата / земельний податок) не надавалась. 
Згідно з листом Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02.06.2023 №4635/08-01-04-01-09, ТОВ "Рента Люкс" за земельну ділянку площею 0,1210 га з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 за 2023 рік нараховано орендну плату з юридичних осіб – 221 616 грн 68 коп., сплачено – 145 337 грн 64 коп. Станом на 01.06.2023 податковий борг відсутній.
На підставі вищезазначених документів, рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя", від 28.11.2018 № 26 "Про встановлення розміру орендної плати за землю", Витягу із нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.12.2021 № 1485/33-21, копії листа державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25, Запорізькою міською радою здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ "Рента Люкс" земельною ділянкою з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди (користування) за період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Відповідно до розрахунків, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ "Рента Люкс" земельною ділянкою з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (10 місяців) склав 149 022 грн 10 коп., за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 (1 місяць 1 день) – 17 749 грн 59 коп., загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 склав – 166 771 грн 69 коп. 
Враховуючи, що ТОВ "Рента Люкс" у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, прокурором подано позов відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України про відшкодування Запорізькій міській раді доходів, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати у вказаний період у розмірі 166 771 грн 69 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності. 
Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентовано у статті 120 Земельного кодексу України у редакції 2001 року. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час реєстрації права власності на об`єкти нерухомості). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (у відповідній редакції).
Правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України.
Виходячи зі змісту зазначеної статті закону, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.
Як убачається із положень статті 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності, користування, у тому числі у формі оренди земельної ділянки.
Водночас, за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останній є власником нерухомого майна: автозаправної станції, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1-Б; право власності ТОВ "Рента Люкс" на вказаний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.10.2020 на підставі рішення учасника ТОВ "Рента Люкс" ОСОБА_1 № 16/10-20 від 16.10.2020 та Акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Рента Люкс" від 16.10.2020.
Даний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 площею 0,121 га. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Договір оренди землі між Запорізькою міською радою і ТОВ "Рента Люкс" був укладений лише 02.02.2023. 
Таким чином, у період часу з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057, до моменту державної реєстрації права оренди зазначеної земельної ділянки, відповідач використовував цю земельну ділянку без достатньої правової підстави.
Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За приписами статті 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5).
Відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про оренду землі" та статті 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
За приписами статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Отже, за змістом указаних приписів законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.
Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до вимог частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
При цьому під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Разом з цим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).
Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
З огляду на викладене, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Зазначене підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018, у справі №922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 від 13.02.2019 та від 04.12.2019 № 917/1739/17 під час вирішення аналогічних спорів.
У даному випадку, збереження майна (грошових коштів) почалося з моменту державної реєстрації (23.10.2020) права власності ТОВ "Рента Люкс" на об`єкт нерухомого майна – автозаправочна станція (будівля літ. А загальною площею 14 кв.м. (будівля літ. А, електрощитова літ. Б, паркан № 6, ємності для бензину № 1, 2, колонки № 4, 5, замощення І), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1-Б, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 564446123101), на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057.
З часу виникнення у ТОВ "Рента Люкс" права власності на об`єкт нерухомого майна, виник й обов`язок укласти договір оренди земельної ділянки, на якій цей об`єкт нерухомого майна розташований.
Отже, ТОВ "Рента Люкс" (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної власності в період з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна і до укладення договору, та його реєстрації, збільшив вартість власного майна, а Запорізька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати ТОВ "Рента Люкс" за рахунок Запорізької міської ради.
Крім того, відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який надавався 23.12.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 становить 2 709 492 грн 50 коп.
Станом на час розгляду справи, нова нормативна грошова оцінка земель м. Запоріжжя не затверджена, отже, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м.Запоріжжя, яка затверджена рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 за № 7, не втратила чинність. 
Формування витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до даних, які зазначені у Технічній документації, а коефіцієнти, які враховують цільове призначення земельної ділянки (Кцп) застосовуються відповідно до додатку 8 Методики. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає щорічній індексації відповідно до статті 289 Податкового кодексу України. 
Щодо розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка використана у розрахунках недоотриманих доходів за спірний період слід зазначити також таке.
Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
В пункті 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІ Податкового кодексу України, та площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
За змістом частини 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" та статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.
Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
З вищенаведеного слідує, що особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються. Норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності. Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України "Про оцінку земель".
Статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (стаття 13 Закону України "Про оцінку земель").
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до положень статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
В частині 1 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" зокрема визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.
Частинами 1, 3 та 4 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Пунктами 24, 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України належать до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та вирішується виключно на пленарних засіданнях.
Згідно з частиною 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до положень пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Із аналізу вищенаведених приписів законодавства слідує, що нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яке здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
У свою чергу орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки (бази оподаткування) тягне за собою зміну розміру земельного податку та орендної плати.
Рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя" було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, виконану Державним підприємством Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст "Дніпромісто" ім. Ю.М. Білоконя (пункт 1 рішення); затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Запоріжжя станом на 01.01.2013 в розмірі 239 грн 50 коп., та з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік - 299 грн 14 коп. (пункт 3 рішення). Також вказаним рішенням затверджено економіко-планувальне зонування території міста Запоріжжя, значення коефіцієнтів місце розташування Км2 згідно з додатком 1, значення коефіцієнтів впливу локальних факторів Км3 згідно з додатком 2 (пункти 4, 5, 6). Згідно з пунктом 7 цього рішення визначено, що нормативна грошова оцінка земель міста вводиться в дію з 01.01.2016.
Також, 30.06.2015 Запорізька міська рада ухвалила рішення № 6 "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)". Відповідно до Додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Дане рішення набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення та вводиться в дію з 01.01.2016 (пункт 7 рішення).
В подальшому, рішенням Запорізької міської ради № 26 від 28.11.2018 "Про встановлення розміру орендної плати за землю" установлено на території м. Запоріжжя розміри орендної плати згідно з Додатком, в якому визначені розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). У пункті 3 рішення вказано, що рішення набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення та вводиться в дію з 01.01.2019.
Тексти вищезазначених рішень (з додатками) знаходяться у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланнями: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/4150, https://zp.gov.ua/uk/sessions/45/resolution/4153, https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564).
Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 та від 28.11.2018 № 26 не змінювались та не скасовувались і були чинними у спірний період.
При цьому суд зазначає, що обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (частина 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель"). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. 
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (частина 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель").
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки – це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні данні про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06.09.2012 № 5203-VI "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку. 
Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку. 
За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, постанова Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постанова Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, постанова Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 904/4933/15, постанова Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №751/1543/19).
Чинне земельне законодавство, у тому числі стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19).
Наявний у матеріалах справи Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок містить усі необхідні дані для обчислення розміру орендної плати. 
Відповідач, у свою чергу, не надав іншого витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який би спростовував зазначену у Витягу (арк. с. 24), наданому прокурором, нормативну грошову оцінку станом на дату його формування. Доказів, які б давали змогу стверджувати про те, що вказаний Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок скасовані або про те, що дії, пов`язані з їх формуванням, визнані в судовому порядку протиправними чи неправомірними суду також не надано.
Крім того, суд враховує, що апеляційна скарга не містить заперечень скаржника щодо нормативної грошової оцінки землі, використаної позивачем під час розрахунку заборгованості відповідача з орендної плати у спірний період, а також щодо розрахунків недоотриманої орендної плати за вказаний період.
Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
За змістом частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Отже, право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на підставі договору оренди землі та інших документів, які підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.
У той же час, у частині 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.
Згідно з висновками, викладеними у пунктах 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України), особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. У пункті 49 цієї ж постанови зазначено, що ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
Згідно з частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.
Враховуючи викладене вище правове регулювання спірних правовідносин, а також встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ "Рента Люкс", не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження орендної плати ТОВ "Рента Люкс" за рахунок міської ради; загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 становить 166 771 грн 69 коп.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції у даній справі підпункту 69.14, пункту 69 підрозділу 10 "Перехідні положення" Податкового кодексу України, яким відповідачу законодавцем надане право не нараховувати та не сплачувати плату на землю (земельний податок та орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності) у період 01.03.2022 по 01.02.2023 відхиляються апеляційним господарським судом, з огляду на таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, зокрема вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 11.04.2023 № 3050-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06.05.2023, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлював таке: за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - у частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України свідчить про те, що тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31.12.2022, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб.
На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 № 1668/39004.
Відповідно до вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA23060000000070350) віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022.
Між тим, з урахуванням системного аналізу пункту 10.1.1 статті 10, підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 40, 41, пункту 265.1.3 статті 265 Податкового кодексу України власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм Податкового кодексу України.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08.07.2025 у справі № 908/1196/24, від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20.
Також при розгляді справи № 908/1301/24 за позовом заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ТОВ "Вектор-Інвест" про стягнення безпідставно збережених коштів Верховний Суд у пункті 4.13 постанови від 01.07.2025 конкретизував правовий висновок, викладений у зазначеній вище постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20, та виснував, що положення Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX підлягають застосуванню у разі наявності правових підстав для володіння чи користування земельними ділянками, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Вказані висновки також підтверджені у постановах Верховного Суду від 11.11.2025 у справі № 910/8635/24, від 02.12.2025 у справі № 908/1926/24, від 09.12.2025 у справі №905/1313/24.
Отже, зазначені положення Закону підлягають застосуванню у разі наявності правових підстав для володіння чи користування земельними ділянками, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Оскільки відповідач у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди землі, тобто за відсутності правових підстав для користування, тому ТОВ "Рента Люкс" не є суб`єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю у період, передбачений підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.
Доводи скаржника про те, що безпідставно набуті кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червона, буд. 1-Б у м. Запоріжжя, вже були стягнуті під час розгляду справи №908/3162/23 є безпідставними, з огляду на те, що позовні вимоги прокурора у зазначеній справі стосувалися іншого періоду користування спірною земельною ділянкою.
Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги прокурора у даній справі підлягають задоволенню повністю.
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі № 908/3985/25 таким, що підлягає залишенню без змін. 
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 270, 275 - 284, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі № 908/3985/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3985/25 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента Люкс".

4. Матеріали справи № 908/3985/25 повернути до Господарського суду Запорізької області. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 26.05.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк