Справа № 456/751/26
Провадження № 2/456/1023/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Валовін Ю. В. ,
з участю секретаря Байко В.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Короткий виклад позицій сторін та учасників справи. 
Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі представника Шестопал К.С. звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1502-3355 від 24.01.2025 в розмірі 62 926,00 грн та судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 24.01.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», уклали кредитний договір № 1502-3355. Відповідно до його умов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 365 днів, стандартна процентна ставка: 0,99 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,99 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 21.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 62 926,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 20 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами – 32 926,00 грн; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 10 000,00 грн. Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень щодо сплати заборгованості, однак дана вимога не була виконана, відтак позивач змушений звертатися до суду.
Відповідач ОСОБА_1 у запропонований судом строк подав відзив на позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого зазначив, що не погоджується з позовом частково, з огляду на наступне. Відповідач не заперечує, що між сторонами мав місце правочин споживчого кредитування, умови якого відображені у паспорті споживчого кредиту від 24.01.2025. Разом з тим, сам факт укладення договору не означає безумовної правомірності всіх нарахувань, здійснених позивачем. Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», у разі надання споживчого кредиту в сумі, що не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, загальна сума коштів, яку кредитодавець має право вимагати від позичальника за таким кредитом, включно з основною сумою боргу (тілом кредиту), процентами, комісіями, штрафами, пенею та будь-якими іншими платежами, не може перевищувати подвійну суму фактично отриманого кредиту. У даному випадку сума фактично отриманого кредиту становить 20 000,00 грн, а отже, граничний розмір загальної заборгованості, яку кредитодавець має право вимагати, не може перевищувати 40 000,00 грн. Разом з тим, згідно з умовами кредитного договору загальна вартість кредиту визначена у розмірі 87 090, 00 грн, що вже перевищує встановлене законом обмеження, а за поданим до суду позовом позивач просить стягнути з відповідача 62 926, 00 грн, що більш ніж у 1,5 рази перевищує суму тіла кредиту. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення сум, що перевищують подвійну суму отриманого кредиту, є такими, що суперечать імперативним вимогам ч. 5 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», а тому не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач зазначає, що нарахування позивачем процентів у розмірі 365 % річних за ст. 625 ЦК України понад граничний розмір загальної заборгованості у 40 000,00 грн є також незаконним. Таке нарахування перевищує максимально допустимий розмір відповідальності споживача, встановлений ч. 5 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», і фактично спрямоване на обходження імперативних норм закону. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України як засіб відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, входять до загальної суми заборгованості за кредитом і не можуть нараховуватися понад законодавчо встановлений граничний розмір. Таким чином, відповідач просить: відмовити позивачу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у задоволенні позовних вимог у частині стягнення сум, що перевищують граничний розмір загальної заборгованості за споживчим кредитом, визначений ч. 5 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування»; відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат та процентів, передбачених ст. 625 ЦК України; визначити можливу відповідальність відповідача виключно сумою тіла кредиту та, за наявності правових підстав, розумними договірними процентами, що не перевищують граничні обмеження закону.
Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Заяви (клопотання) учасників справи.
Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача Резуєв Є.В. подав клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача.
Будь-яких інших заяв та/чи клопотань від учасників справи не надходило.

Процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 головуючим суддею у справі визначено суддю Валовін Ю.В. 
На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності – відповідача ОСОБА_1 , в результаті чого на запит суду із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.03.2026.
04.03.2026 відповідач ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву.
Ухвалою судового засідання від 17.03.2026 розгляд справи відкладено на 16.04.2026.
Ухвалою судового засідання від 16.04.2026 розгляд справи відкладено на 12.05.2026.
Розгляд справи відбувся 12.05.2026 без участі сторін.
В судове засідання представник позивача Шестопал К.С. не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних, які необхідні для встановлення фактичних обставин справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів з урахуванням поданого відповідачем відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційної цивільної палати Верховного Суду України від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) з урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.
Враховуючи вищенаведене, розгляд справи відбувся 12.05.2026 без участі сторін, однак датою ухвалення рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є дата складення повного судового рішення 18.05.2026, що не суперечить розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 24 січня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1502-3355 в електронній формі, який підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0675. Відповідно до його умов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надає відповідачу кредит шляхом безготівкового переказу грошової суми у розмірі 20 000,00 грн на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником ОСОБА_1 реквізитів електронного платіжного засобу у п. 13 кредитного договору, графа «ПОЗИЧАЛЬНИК» – НОМЕР_1 , строком на 365 днів з дати його надання до дати повернення кредиту 23.01.2026. 
Відповідно до п. 4.10 вказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою: 0,99 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою; 0,85% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Згідно з п. 4.14, 4.15 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь строк кредитування) складає: 87 090,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 0,919 % процентів. 
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1502-3355 (графік платежів за договором) загальна вартість кредиту станом на 23.01.2026 становить 87 090,00 грн, з яких: сума кредиту – 20 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 67 090,00 грн.
Як вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1502-3355 від 24.01.2025, а також з квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 2587641664 від 24.01.2025, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 24.01.2025 перерахувало на картковий рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у загальному розмірі 20 000,00 грн, таким чином виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу шляхом безготівкового переказу грошові кошти (кредит) у розмірі, визначеному умовами договору.
Водночас, відповідач порушив умови кредитного договору, не виконав в повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, що відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 22.10.2025 становить 62 926,00 грн з яких: 20 000,00 грн основний борг, 32 926,00 грн залишок нарахованих відсотків, 10 000,00 грн залишок нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України.
Розмір спірної заборгованості за кредитним договором № 1502-3355 від 24.01.2025 відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків відповідач суду не надав. 

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закону) якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено.
Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим № 4757-IX від 14.01.2026, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб і такий продовжує діяти на даний час.
Таким чином, на даний час в Україні діє воєнний стан, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано докази укладення електронного договору з урахуванням вимог ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», повну інформацію про отримання коштів позичальником та наявності заборгованості в останнього.
Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки такі містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що кредитний договір № 1502-3355 від 24.01.2025, був укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 24.01.2025, за таких обставин, на даний кредитний договір поширюється дія ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки – 1 %. Відтак, встановлена у кредитному договорі стандартна процентна ставка у розмірі 0,99 % та 0,85 за 1 день користування кредитом та денна процентна ставка 0,919 % відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1502-3355 від 24.01.2025 вбачається, що проценти нараховувались 272 дні з 24.01.2025 по 22.10.2025, тобто в межах строку, визначеного п. 4.12 вказаного кредитного договору. Крім того, на виконання вимог п. 4.10 кредитного договору протягом перших 180 днів з 24.01.2025 (дати надання кредиту) по 22.07.2025 проценти нараховувались за процентною ставкою 0,99 %, протягом наступних 92 днів з 23.07.2025 по 21.10.2025 проценти нараховувались за процентною ставкою 0,83 %. 
Щодо доводів відповідача ОСОБА_1 щодо того, що за поданим до суду позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 62 926, 00 грн, що більш ніж у 1,5 рази перевищує суму тіла кредиту, таким чином, вимоги позивача в частині стягнення сум, що перевищують подвійну суму отриманого кредиту, є такими, що суперечать імперативним вимогам ч. 5 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», а тому не підлягають задоволенню, суд зазначає наступне.
Стаття 21 Закону України «Про споживче кредитування» визначає особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 21 вказаного закону сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.
З вказаного вбачається, що ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» визначає граничні межі сукупної суми саме неустойки та інших платежів, що нараховуються як штрафні санкції в разі порушення кредитного договору щодо сплати тіла кредиту та нарахованих процентів, комісії. Однак дане положення не встановлює обмеження щодо граничного розміру нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Відтак, перевіривши правильність нарахування процентів за кредитним договором № 1502-3355 від 24.01.2025, враховуючи, що відповідач свого розрахунку заборгованості суду не надав, керуючись принципом pacta sunt servanda (договорів слід дотримуватись), враховуючи приписи ч. 1 ст. 1048 ЦК України, суд приходить до висновку, що нараховані проценти в розмірі 33 600,00 грн відповідають умовам договору та чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, судом встановлено, що умови кредитного договору № 1502-3355 від 24.01.2025 про сплату відповідачем ОСОБА_1 у період дії в Україні воєнного стану нарахованих 10 000,00 грн відсотків річних за ст. 625 ЦК України, як міру відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань на користь кредитодавця, суперечать пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, через що являються нікчемними, а тому, у порядку, передбаченому положеннями ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи, відтак в частині вимог про стягнення неустойки задоволенню не підлягає. 
З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 52 926,00 грн, до якої входить: 20 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 32 926,00 грн – заборгованість за процентами. 

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати у справі, які полягають у сплаті позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судового збору в розмірі 2 422,40 грн, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь зазначеного позивача з відповідача ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2 037,44 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 52 926,00 грн (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок) заборгованості за кредитним договором № 1502-3355 від 24.01.2025, що складається з тіла кредиту в розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок), процентів за користування кредитом в розмірі 32 926,00 грн (тридцять дві тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати в розмірі 2 037,44 грн (дві тисячі тридцять сім гривень 44 копійки) пропорційно до задоволених позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін у справі.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598; місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя      Юлія ВАЛОВІН