Справа № 569/2147/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
з участю представника позивача Любчик О.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Сокола Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з 01.01.2019 ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018 № 1413 здійснює господарську діяльність на території Рівненської області з розподілу електричної енергії.
ОСОБА_1 приєднався до умов типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно до якого між ПрАТ «Рівнеобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір №000256259538 споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом, що з находиться за адресою: АДРЕСА_1 .
12.09.2025 року представниками ПрАТ "Рівнеобленерго" під час проведення перевірки електроустановки на об`єкті споживача – ОСОБА_1 – житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення передбачене п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, після відключення за борги.
Вищевказане порушення відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ було зафіксовано представниками ОСР та за результатами перевірки було складено акт про порушення №R014040 від 12.09.2025 року.
Під час складання акту про порушення споживач присутній не був, однак акт був складений в присутності іншої особи, а саме його сина ОСОБА_2 (військовий квиток № НОМЕР_1 , виданий 10.10.2023 р.), який був присутній під час виявлення правопорушення, складання вищевказаного акту та підписав його.
Споживача було проінформовано про дату та місце засідання комісії листом № 59-20/610 від 17.09.2025 р. належним чином та направлено копію акту про порушення №R014040 від 12.09.2025 р.
Так, 29.10.2025 р. відбулось засідання комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ, на якій споживач не з`явився. За фактом виявленого порушення споживача було повідомлено оператором системи про місце, час і дату засідання комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ №R014040, з дотриманням всіх вимог п. 8.2.6 ПРРЕЕ.
Станом на 29.01.2026 року вартість необлікованої електричної енергії не оплачена та становить 33 617,58 (тридцять три тисячі шістсот сімнадцять гривень, 58 копійок), в результаті чого ПрАТ «Рівнеобленерго» змушене звертатись до суду з метою захисту своїх прав.
У письмових поясненнях від 26.05.2026 відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Позовні вимоги не визнає. Зазначає, що з 2005 року за зазначеною адресою він не проживає, у зв`язку з чим, договір з ПАТ «Рівнеобленерго» він не укладав, та не заперечував проти від`єднання квартири від електропостачання. Про проведення перевірки та складання акту йому було не відомо. На час проведення перевірки в квартирі тимчасово, на час відпустки ЗСУ знаходився його син ОСОБА_2 , який під час служби у зоні бойових дій отримав контузію та часто буває у нетверезому стані, у зв`язку з чим не розумів зміст документів які підписував. Факт систематичного лікування від алкогольної залежності підтверджується медичною документацією, яка буде надана пізніше, так як на даний час його син перебуває на службі в іншому місці.
У додаткових поясненнях від 27.05.2026 представник позивача Любчик О.М. зазначила, що оскільки в Товариство не надходило таких заяв про припинення розподілу від відповідача, а фактичне споживання підтверджується випискою споживання електричної енергії, що долучається за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач акцептував договір про розподіл електричної енергії та користувався послугами Товариства. Просять позов задоволити.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2026 року прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просить їх задоволити.
Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на таке.
Судом встановлено, що з 01.01.2019 ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018 № 1413 здійснює господарську діяльність на території Рівненської області з розподілу електричної енергії.
12.09.2025 року представниками ПрАТ "Рівнеобленерго" під час проведення перевірки електроустановки на об`єкті – житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення передбачене п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, після відключення за борги.
Позивач ствержував, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та особою, яка користується послугами є ОСОБА_1 .
Натомість, судом встановлено, що згідно з відповіді з ВОМІРМП УДМС в Рівненській області № 5688/1306 від 04.02.2026, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 24 листопада 2015 року є: АДРЕСА_3 .
Згідно з відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2797306 від 27.05.2026 ОСОБА_1 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Відтак, в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 є особою, з яким укладався договір про користування даними послугами, а також встановлено, що ОСОБА_1 не є власником вказаного майна, та не проживає за даною адресою з 2015 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 листи - повідомлення від 03.11.2025 № 59-20/756 і від 17.09.2025 № 59-20/610, направлені за адресою: АДРЕСА_1 , від ПрАТ "Рівнеобленерго", проте за вказаною адресою він не проживає та не зареєстрований. Також судом встановлено, що вказані листи він не отримував, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які поверталися відправнику. Під час складання акту про порушення № R014040 відповідач присутній не був, на засіданні комісії відповідач теж не з`являвся,оскільки йому не було відомо про місце та час розгляду акту про порушення, що підтверджується протоколом № 190 засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) від 29.10.2025.
Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
За змістом частини першої та другої статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина третя статті 13 ЦПК України).
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Зокрема, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Крім того, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Таким чином, сторона самостійно повинна довести обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог чи заперечень, а обов`язок суду в силу вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України полягає лише в тому, що він повинен сприяти сторонам у реалізації такого обов`язку та створити їм рівні умови для доведення переконливості своєї позиції.
За таких обставин, суд не вбачає доведеним належними, допустимими та достовірними доказами законність та обгрунтованість позовних вимог ПрАТ "Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки стороною позивача не доведено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , не доведено, що ОСОБА_1 проживав за вказаною адресою та користувався наданими послугами, також в судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього акту про порушення та про інформування про дату та місце засідання комісії, щодо розгляду вказаного акту, відтак позовні вимоги є недоведеними у судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це, судові витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за позивачем.
Керуючись ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" місцезнаходження: вул. Князя Володимира, 71, м. Рівне, 33013, ЄДРПОУ 05424874.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 01.06.2026.

Суддя Н. Г. Кучина