УХВАЛА

29 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 757/1279/22
провадження № 61-3201ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат П`ятигорець Ірина Олександрівна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. 
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна. 

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 26 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнив. 
Визнав особистою приватною власністю ОСОБА_1 наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 4 кімнат, загальною площею 219,80 кв. м, реєстраційний номер об`єкта: 35299335; гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_2 , площею 13,80 кв. м, реєстраційний номер майна з Реєстру прав власності на нерухоме об`єкта: 35298820; гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу (1-й рівень) АДРЕСА_3 , площею 13,30 кв. м, реєстраційний номер об`єкта: 35299049.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 

Печерський районний суд міста Києва додатковим рішенням від 20 березня 2025 року стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 євро, що еквівалентно 262 920,00 грн. В іншій частині вимог відмовив. 

Київський апеляційний суд постановою від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Войнаровської О. І. залишив без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року залишив без змін.

02 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат П`ятигорець І. О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 євро, що еквівалентно 148 964,70 грн.

11 березня 2026 року представник ОСОБА_2 - адвокат Войнаровська О. І., через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в указаній справі. 
Верховний Суд ухвалою від 13 березня 2026 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Войнаровська О. І., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року. Витребувано справу із суду першої інстанції. 
Київський апеляційний суд ухвалою від 20 березня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката П`ятигорець І. О. про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишив без розгляду.
08 квітня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду. 
20 квітня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат П`ятигорець І. О., через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2026 року.  
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційно інстанції норм процесуального права.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі. 

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат П`ятигорець Ірина Олександрівна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2026 року. 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 травня 2026 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров 

А. І. Грушицький  

І. В. Литвиненко