3/381/419/26
381/2306/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 635855 від 09.04.2026, ОСОБА_1 09.04.2026 об 08:00 год в с. Клехівка, дорога Р19 поворот на с. Клехівка керуючи транспортним засобом Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом МАN д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 котрий рухався попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, надав пояснення, що 09.04.2026 близько 08 год 00 хв рухався на транспортному засобі Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Р19, зі швидкістю орієнтовно 90 км/год, перед ним на аварійці стояв транспортний засіб МАN д.н.з. НОМЕР_3 з причепом. ОСОБА_1 вказав, що під час того, як він наблизився до транспортного засобу МАN, його водій різко, без увімкнення покажчика лівого повороту, здійснив рух ліворуч, однак ОСОБА_1 хоч і почав гальмувати та вживати інших заходів щоб уникнути зіткнення, однак його автомобіль втратив керування та здійснив зіткнення із полупричепом МАN.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення щодо дорожньо-транспортної пригоди, а саме свідок вказав, що до ДТП з ОСОБА_1 знайомий не був, а був безпосереднім свідком пригоди, тому і залишив свої дані для того, щоб підтвердити обставини. Свідок зазначив, що рухався позаду від автомобіля Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 десь за 300-400 метрів, та навіть на цій відстані бачив, що на узбіччі стоїть автомобіль МАN з включеними аварійними покажчиками. Коли автомобіль Hyundai майже зрівнявся з автомобілем МАN, останній почав різко повертати ліворуч, ймовірно без включеного покажчика повороту, а з увімкненими аварійними покажчиками, не надавши перевагу автомобілю Hyundai, який рухався по головній дорозі.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Працівниками поліції, якими складено протокол про адміністративне правопорушення вказано на те, що ОСОБА_1 було порушено п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху. 
Так, відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Відповідно доп.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Разом з тим, будь яких доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, зокрема п.п. 12.3, 13.1 ПДР, а також даних, які би спростовували твердження останнього щодо вжиття всіх необхідних заходів задля уникнення зіткнення з іншим транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких даних і під час розгляду справи в суді. 
Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення на підставі припущень, за відсутності інших даних, на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та із доданих до нього матеріалів, на підтвердження провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 635855 від 09.04.2026, схема місця ДТП від 09.04.2026, яку додано до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення.
Отже, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини  ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дорожньо-транспортна подія відбувалася в наслідок недотримання ОСОБА_3 - водієм транспортного засобу МАN д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 Правил дорожнього руху. 
Так, виїжджаючи з обочини на головну дорогу, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, а також пішоходам і велосипедистам, переконавшись, що маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху (пункти 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України). 
Натомість, як вбачається зі схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_3 , останній здійснював маневр – з`їзд ліворуч з обочини, на якій транспортний засіб був припаркований, при цьому, як вбачається з матеріалів, водій ОСОБА_1 здійснював рух по головній дорозі.
Зазначені факти не були враховані працівниками поліції при складанні протоколу, внаслідок чого зроблений передчасний висновок про безумовну винність  ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Обов`язок доведення правомірності складання протоколу покладається на працівника поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення).
Доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких даних і під час розгляду справи в суді. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення на підставі припущень, за відсутності інших даних, на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши у сукупності пояснення учасників ДТП та досліджені письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд, з урахуванням вищевикладеного, дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень вимог ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, враховуючи те, що надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, і всі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КУпАП та ст. 62 Конституції України.
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.124, ст.ст.247,248 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        Євгенія ЧЕРНИШОВА