Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження№ 1-кп/733/83/26
Єдиний унікальний №733/686/26
Вирок
Іменем України

04 травня 2026 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ічнянського районного суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026270440000055 від 01.04.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ічня Чернігівської області, українка, громадянка України, одруженої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2  ,на утриманні має трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.382 КК України,
за участю прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
Суд – орган, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення цивільних , кримінальних , господарських, адміністративних та інших категорій справ у встановленому законом конкретної держави процесуальному порядку.
Судочинство – встановлений законом або звичаєм порядок фі форма вчинення судових дій у межах завдань судів у здійсненні правосуддя.
Правосуддя- самостійна галузь державної діяльності, яку здійснює суд шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та

службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
17 листопада 2025 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області розглянуто матеріали, що надійшли з ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Так, 16 жовтня 2025 року о 11 год. 15 хв. в м. Бахмач по вул. Батуринській, буд.1, ОСОБА_3 керувала автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушила вимоги п.2.1.а ПДР України. 

17 листопада 2025 року постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області за номером провадження №3/728/1042/25, ЄУ №728/2783/25, ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. 

У подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, достовірно знаючи про наявність постанови Бахмацького районного суду №3/728/1042/25, ЄУ №728/2783/25 від 17.11.2025, що набрала законної сили 28.11.2025 та, будучи ознайомленою із судовим рішенням, з метою невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднання на всій території України, 31.03.2026 року о 12 годині 14 хвилин на автодорозі по вул. Шевченка біля будинку №70 в с-ще Парафіївка Прилуцького районуЧернігівської області керувала транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Lanos моделі Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортним засобом, тобто умисно не виконувала постанову суду, що набрала законної сили.
Прокурор у судовому засіданні зазначив про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останній покарання у виді штрафу.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України визнала у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини його вчинення, надала пояснення щодо місця, часу, способу його скоєння так, як вони встановлені судом. Кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється. Просила суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу. Разом із цим ОСОБА_3 повідомила , що вона має трьох неповнолітніх дітей та перебуває в декретній відпустці.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме: даних, що характеризують особу обвинуваченої..
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності немає, перебуває в декретній відпустці, має постійне місце проживання за яким характеризується інформативно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, особу ОСОБА_3 , яка на утриманні має трьох малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ураховуючи її майновий стан, а тому суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 , а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.
Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не

застосовувалися.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн.
Вирок може бути оскаржений з урахуванням положень ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1