№ 204/8488/25 
№ 2/207/603/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
при секретарі Трохименко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", м.Київ
до ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11505,48 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №696374, за умовами якого на підставі платіжного документі відповідачу були перераховані кредитну кошти на картковий рахунок в сумі 14000,00 грн. 
28.08.2023 згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ "Слон Кредит" відступлено право вимоги за кредитним договором №696374 від 01.09.2021 на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги до відповідача.
Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ "Діджи Фінанс" є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 11505,48 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8112,19 грн; заборгованість за відсотками - 3393,29 грн. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 18.12.2025 на 13:30 годин.
В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.
У відзиві на позову заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, які законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи як зазначено у ст.175 ЦПК України. У позовній заяві відсутній підпис боржника або його представника.
Витяг з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, розрахунок заборгованості, договір №696374 про надання споживчого кредиту від 01.09.2021 містить підпис директора ТОВ "Слон Кредит" Рохманійко М.В., який відрізняється від його ж підпису на договорі факторингу №2808-23 від 28.08.2023 та від аудиторського звіту від 31.12.2021.
Не долучена до позовної заяви ліцензія ТОВ "Діджи Фінанс", що ставить під сумнів наявність відповідної ліцензії, статус та діяльність ТОВ "Діджи Фінанс", як того вимагає Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", тому договір вважається недійсним та підлягає визнанню недійсним судом.
Договір факторингу №2808-23 від 28.08.2023 містить порушення, а саме - в додатку 1 не визначено яку саме права вимоги клієнт відступає фактору, в додатку 2 відсутня дата та документація, що передається, в додатку 3 відсутня дата та документація, що передається, в додатку 4 відсутня інформація про кількість боржників та загальну суму заборгованості. Таким чином, договір факторингу оформлено з порушенням, а тому не може розглядатись як належний доказ.
Акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 долучено як окремий аркуш, він не прошитий, на ньому відсутній підпис, відсутній напис додаток №4, а тому не є невід`ємною частиною договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 та не може розглядатись як належний доказ.
Боржником не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме кредитору. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації кредитора в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. В тому числі відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів кредитору від ТОВ "Слон Кредит" та отримання саме кредитором коштів, зазначених у позовній заяві боржника. Оскільки належних доказів використання грошових коштів кредитором боржник не надав, то позовні вимоги вважаються недоведеними. 
29.04.2026 сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Позивач у позовній заяві просить розглянути справу без участі його представника.
Відповідач причину неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" (надалі - товариство) та ОСОБА_1 (далі - споживач) укладено договір №696374 про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1.2 якого, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 17500,00 грн. Тип кредиту кредит.
Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту 242 днів, з кінцевим терміном повернення 01.05.2022 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (далі - графік платежів).
За умовами п.1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100 % річних.
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).
Орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 416,66% річних (п.1.7 договору).
Відповідно до п.1.8 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 28144,83 грн.
Згідно з п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):
- у розмірі 14000,00 грн за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку;
- у розмірі 3500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору.
Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. договору (п. 2.4 договору).
Пунктом 3.1 договору визначено, що нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеному у п.1.4 договору на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів).
Згідно з п.4.1. договору товариство має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.
Відповідно до п.5.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів.
За умовами п.9.6 договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству В ІТС товариства/зазначений в цьому договору. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Вказаний договір про надання споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М022.
На виконання умов кредитного договору ТОВ "Слон Кредит" 01.09.2021 відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_2 перераховано 14000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №2646_230926170929 від 26.09.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №696374, здійсненому ТОВ "Слон Кредит" заборгованість ОСОБА_1 станом на 28.08.2023 становить 11505,48 грн.
28.08.2023 між ТОВ "Слон Кредит" (надалі - клієнт) та ТОВ "Діджи Фінанс" (надалі - фактор) укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до п.2.1 якого, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
У розділі 3 договору факторингу сторони узгодили фінансування та порядок розрахунків.
Перехід права вимоги: права вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування, передбачених розділом 3 договору (п.4.1 договору факторингу).
28.08.2023 між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Слон Кредит" підписано акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023.
Відповідно до платіжної інструкції №4565 від 28.08.2023 ТОВ "Діджи Фінанс" сплачено ТОВ "Слон Кредит" згідно договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 у розмірі 1648712,45 грн.
Витяг з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 свідчить про те, що ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги ТОВ "Слон Кредит" до ОСОБА_1 за кредитним договором №696374 від 01.09.2021 у загальному розмірі 11505,48 грн, з яких: сума заборгованості за тілом - 8112,19 грн, сума заборгованості за відсотками - 3393,29 грн.
31.07.2024 за вих.№3180218752-АВ представником ТОВ "Діджи Фінанс" на адресу ОСОБА_1 надіслано досудову вимогу про оплату заборгованості за кредитним договором №696374 від 01.09.2021 у розмірі 11505,48 грн.
Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Суд враховує, що під час укладення договору споживчого кредиту сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний договір споживчого кредиту, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.
Спірний договір про споживчий кредит та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо недоведеності позивачем факту укладення кредитного договору.
Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд звертає увагу, що кредитний договір №696374 від 01.09.2021 підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором М022, який було надіслано на номер телефону відповідача, який зазначений останнім у цьому договорі разом із реєстраційним номером облікової картки платника податків, паспортними даними, місцем проживання, номером телефону та електронною адресою.
Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.
Крім того, суд враховує, що персональні дані позичальника (ПІБ, РНКОПП, реквізити паспорта, зареєстрована адреса місця проживання, номер телефону), необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем. Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.
Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з використанням персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
Відтак відповідачем не спростовано факт його волевиявлення щодо оформлення кредитних правовідносин за якими стягується заборгованість у даній справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).
Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Договір факторингу №2808-23 від 28.08.2023 не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст.204 ЦК України, не спростована.
Відповідно до умов договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17.
В підтвердження факту відступлення права вимоги за кредитним договором №696374 від 01.09.2021 позивачем надано: договір факторингу №2808-23 від 28.08.2024; акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2024; витяг з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2024; платіжну інструкцію №4565 від 28.08.2023 по оплату згідно договору факторингу №2808-23 від 28.08.2024.
Дослідивши зазначені вище докази, суд вважає, що ці докази є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №696374 від 01.09.2021 становить 11505,48 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8112,19 грн; заборгованість за відсотками - 3393,29 грн.
Станом на час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 11505,48 грн.
Суд вважає помилковими доводи відповідача щодо відсутності на позовній заяві підпису представника позивача, оскільки звернення учасників справи до суду з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет є альтернативою звернення до суду з паперовими документами та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником. Усі документи, що надійшли до суду через підсистему "Електронний суд", вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису. 
Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати заборгованості за за договором про надання споживчого кредиту №696374 від 01.09.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 11505,48 грн, приймаючи до уваги набуття позивачем права вимоги заборгованості за вказаним договором на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн позивачем надано: акт №696374 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. від 30.05.2025; договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025; додаткову угоду №696374 від 30.05.2025 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України, а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги, що у даній категорії справ вже сформувалася стала судова практика, що в свою чергу, не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі; відсутність судових засідань за участю сторін, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.141,258-259,263-265,268,279,354,355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №696374 від 01.09.2021 у загальному розмірі 11505 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн 48 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8112 (вісім тисяч сто дванадцять) грн 19 коп; заборгованість за відсотками - 3393 (три тисячі триста дев`яносто три) грн 29 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ЄДРПОУ 42649746) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. В задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Бушанська