Справа №345/1893/26 
Провадження № 2/345/1769/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Гапоненка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Баран В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник – адвокат Романів Оксана Павлівна до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
в с т а н о в и в:
що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після її смерті він фактично прийняв спадщину. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне майно, а саме: право на земельну частку пай. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 05.04.2024 р. №29-9-0.331-1878/0/2-24, повідомлено, що за інформацією наданою відділом №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління (далі Відділ) встановлено, що згідно наявної Книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по Луківській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області гр. ОСОБА_3 зареєстровано 21.09.1999 сертифікат серії ІФ №005758 за №498 в розмірі 41,54 умовних кадастрових гектарів.13 лютого 2026 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно, а саме земельну частку (пай). Через те, що оригінал сертифікату серії ІФ №005758 за №498 був втрачений, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить суд надати йому право на завершення приватизації земельної ділянки.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2026 закрито підготовче провадження, справу призначеного до судового розгляду.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилася, від представника – адвоката Романів О.П. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі. 
Представник Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, справу просить розглянути у його відсутності.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).
Згідно листа приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно, а саме земельну частку (пай).
Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст.1222 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач, як спадкоємець за законом, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадшини.
Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.
Згідно до ч.1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистогго селянського господарства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Згідно зі статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.
Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 05.04.2024 №29-9-0.331-1878/0/2-24, повідомлено, що за інформацією наданою відділом №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління (далі Відділ) встановлено, що згідно наявної Книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по Луківській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області гр. ОСОБА_3 зареєстровано 21.09.1999 сертифікат серії ІФ №005758 за №498 в розмірі 41,54 умовних кадастрових гектарів. Згідно наявних у ОСОБА_4 записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, архівних примірників державних актів станом на 31.12.2012 на території Луківської сільської ради, відомості про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі сертифікату на ім`я ОСОБА_3 відсутні.
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 04.03.2026 №29-9-0.10-1246/0/2-26, повідомлено, що згідно інформації наданої відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ №005758, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.09.1999 року за №498, власник сертифікату ОСОБА_3 , вартість земельної частки (паю) - 7346,78 грн (Сім тисяч триста сорок шість гривень 78 копійок). Розмір земельної частки (паю) 41,54 умовних кадастрових гектари.Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2026 року становить 43353.35 грн (Сорок три тисячі триста п`ятдесят три гривні 35 копійок), з урахуванням КІ 5,901 за 1999-2025 роки.
Матеріалами справи встановлено, що за життя спадкодавцем ОСОБА_2 було розпочато процедуру приватизації земельних ділянок. Однак спадкодавець помер, так і не завершивши процедуру приватизації земельної ділянки. Через фактично не завершення процедури приватизації ОСОБА_2 за життя не було отримано державний акт, а тому за позивачем в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією земельної ділянки місце розташування Івано-Франківська область, Калуський район с.Діброва, площа земельної ділянки 1,95 га. 
Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, ст.ст.1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.116, 121, 126 ЗК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України,
у х в а л и в :
позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку площею 1,95 га., яка розташована на території с.Діброва, Калуського району, Івано-Франківської області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: