ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

21 травня 2026 року 	Справа № 160/3209/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2026 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024, з 10.10.2024 по 09.11.2024, з 10.11.2024 по 09.12.2024, з 10.12.2024 по 09.01.2026;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024, з 10.10.2024 по 09.11.2024, з 10.11.2024 по 09.12.2024, з 10.12.2024 по 09.01.2026.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивач з 31.08.2024 по 22.05.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 04.09.2024 позивач отримав поранення. Позивач у період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні, а у період з 10.10.2024 по 09.11.2024, 10.11.2024 по 09.12.2024, 10.12.2024 по 09.01.2025 перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а тому має право на виплату йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення, у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення. Військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення, 13.11.2025 він засобами поштового зв`язку надіслав рапорт про виплату йому додаткової винагороди, до якого долучив документи, які підтверджують отримання ним поранення під час участі в бойових діях, копії виписок з медичних карток стаціонарного хворого та копії довідок ВЛК, на підставі яких йому надавалися відпустки. Зазначений рапорт було отримано відповідачем 29.11.2025, що підтверджується роздруківкою статусу відстеження відправлення. Однак відповідач не повідомив позивача про результати розгляду рапорту та не виплатив йому додаткову винагороду. Позивач вважає бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення – протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач надав відповідачу рапорт і всі необхідні докази, що підтверджують наявність підстав для вказаної виплати. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
18.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
20.02.2026 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024, з 12.10.2024 по 07.11.2024, з 12.11.2024 по 09.12.2024, з 10.12.2024 по 08.01.2025.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024, з 12.10.2024 по 07.11.2024, з 12.11.2024 по 09.12.2024, з 10.12.2024 по 08.01.2025.
25.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог.
20.04.2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). В свою чергу підставою для прийняття командиром військової частини наказу про виплату додаткової винагороди є рапорт поданий уповноваженою особою підрозділу в якому проходить військову службу військовослужбовець. Уповноважена особа з підрозділу в якому проходив військову службу військовослужбовець може включити його до рапорту про виплату додаткової винагороди за наявності в цьому підрозділі медичних документів, що підтверджують право військовослужбовця на отримання такої винагороди. На підставі наявних документів військовою частиною було включено в наказ та виплачено позивачу у червні 2025 року за періоди з 01.10.2024 по 09.10.2024, з 12.10.2024 по 31.10.2024 та з 01.11.2024 по 07.11.2024 – 135146,24 грн. (сто тридцять п`ять тисяч сто сорок шість гривень 24 копійки. Підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за інші періоди у відповідача відсутні. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позивних вимог.
20.04.2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за інші періоди у відповідача відсутні. Виходячи з вищенаведеного, відповідач вважає, що діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.
22.04.2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що у період з 24.03.2025 по 22.05.2025 позивач брав у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, і відповідно у цей період мав право на виплату йому додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Згідно довідки про доходи від 29.10.2025 №2647, виданої відповідачем, позивачу за весь період служби у військовій частині НОМЕР_1 було виплачено додаткову винагороду за серпень 2024 року у розмірі 967,74 грн, за вересень 2024 року у розмірі 13 333,33 грн, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань у листопаді 2024 року у розмірі 21 657,98 грн, додаткову винагороду за березень 2025 року у розмірі 5 806,45 грн, та додаткову винагороду за травень 2025 року у розмірі 137 204,30 грн, яку позивач отримав 26.06.2025. Зазначені виплати також підтверджуються випискою з карткового рахунку позивача за весь період служби у військовій частині НОМЕР_1 . Інших виплат додаткової винагороди позивач не отримував. 22.05.2025 позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 22.05.2025 №142. Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 135 146,24 грн, про яку зазначає відповідач, є додатковою винагородою за участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у квітні та травні 2025 року.
21.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 31.08.2024 року по 22.05.2025 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 №246 та від 22.05.2025 №142.
Позивач у період з 31.08.2024 року по 04.09.2024 року, з 24.03.2025 року по 22.05.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Гродівській селищній ТГр, та Харківській області Куп`янському районі Кіндрашівській селищній ТГр, що підтверджується довідкою від 19.12.2025 №33972.
04.09.2024 року позивач отримав поранення, діагноз: «Вогнепальне поранення (04.09.2024): Вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітини ліворуч (непроникаюче). Вогнепальне осколкове сліпе поранення шиї. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок», що підтверджується довідкою про обставини травми від 18.09.2024 №11778 та формою 100.
У зв`язку з отриманим пораненням, ОСОБА_1 у період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР».
У період з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка» РОР.
У період з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Костопільська БЛІЛ» КМР .
Згідно довідки ВЛК від 09.10.2024 року №13410: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
На підставі довідки ВЛК від 09.10.2024 року №13410 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.10.2024 року по 09.11.2024 року.
Згідно довідки ВЛК від 09.11.2024 року №15313: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (копія довідки додається, оригінал є в наявності у позивача).
На підставі довідки ВЛК від 09.11.2024 року №15313 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.11.2024 року по 09.12.2024 року.
Згідно довідки ВЛК від 09.12.2024 року №16892: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
На підставі довідки ВЛК від 09.12.2024 року №16892 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.12.2024 року по 09.01.2025 року.
Таким чином, позивач у період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року, з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року, з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні, а у період з 10.10.2024 року по 09.11.2024 року, 10.11.2024 року по 09.12.2024 року, 10.12.2024 року по 09.01.2025 року перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення.
13.11.2025 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу рапорт про виплату йому додаткової винагороди, до якого долучив документи: - копія форми 100 від 04.09.2024 року; - копія довідки про обставини травми від 18.09.2024 №11778; - копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4587 за період з 05.09.2024 по 08.09.2024; - копія виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №29543 за період з 09.09.2024 по 19.09.2024; - копія виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №6580 за період з 19.09.2024 по 09.10.2024; - копія довідки ВЛК від 09.10.2024 №13410; - копія довідки ВЛК від 09.11.2024 №15313; - копія довідки ВЛК від 09.12.2024 №16892; - копія довідки ВЛК від 21.04.2025 №2025-0421-1307-5788-0; - копія наказу командира військової частини від 31.08.2024 №246; - копія наказу командира військової частини від 22.05.2025 №142.
Зазначений рапорт було отримано відповідачем 29.11.2025, що підтверджується роздруківкою статусу відстеження відправлення з офіційного сайту Укрпошта.
Відповідачем відповіді на вказаний рапорт надано не було.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 грн, пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення, отриманого під час захисту Батьківщини, протиправною, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №168, якою передбачено на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди та встановлено загальні умови щодо її виплати.
Так, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Редакція зазначеної Постанови, в тому числі її пункту 1, неодноразово змінювалася.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 (далі - Постанова №400; набрала чинності 02.04.2022 та застосовується з 24.02.2022) пункт 1 Постанови №168 доповнено, серед іншого, абзацами такого змісту:
«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), -виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)».
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, які доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022), а потім Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29. Такими рішеннями регламентовано порядок документального підтвердження участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.
У пункті 7 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402 (далі - Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).
У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Виходячи зі змісту наведених норм у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000,00 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).
Спірним у даному випадку є право позивача, відповідно до Постанови №168, на нарахування й виплату збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 09.09.2024 по 19.09.2024, з 19.09.2024 по 09.10.2024, з 12.10.2024 по 07.11.2024, з 12.11.2024 по 09.12.2024, з 10.12.2024 по 08.01.2025.
Суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди.
Як вже встановлено судом, позивач отримав поранення за безпосередньої участі в бойових діях під час захисту Батьківщини.
04.09.2024 року позивач отримав поранення, діагноз: «Вогнепальне поранення (04.09.2024): Вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітини ліворуч (непроникаюче). Вогнепальне осколкове сліпе поранення шиї. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок», що підтверджується довідкою про обставини травми від 18.09.2024 №11778 та формою 100.
У зв`язку з отриманим пораненням, ОСОБА_1 у період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР».
У період з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка» РОР.
У період з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Костопільська БЛІЛ» КМР .
Згідно довідки ВЛК від 09.10.2024 року №13410: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
На підставі довідки ВЛК від 09.10.2024 року №13410 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.10.2024 року по 09.11.2024 року.
Згідно довідки ВЛК від 09.11.2024 року №15313: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (копія довідки додається, оригінал є в наявності у позивача).
На підставі довідки ВЛК від 09.11.2024 року №15313 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.11.2024 року по 09.12.2024 року.
Згідно довідки ВЛК від 09.12.2024 року №16892: поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі статті 81, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
На підставі довідки ВЛК від 09.12.2024 року №16892 позивачу була надана відпустка для лікування після поранення на 30 календарних днів з 10.12.2024 року по 09.01.2025 року.
Таким чином, позивач у період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року, з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року, з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні, а у період з 10.10.2024 року по 09.11.2024 року, 10.11.2024 року по 09.12.2024 року, 10.12.2024 року по 09.01.2025 року перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення.
Відповідно п. 2 розділу І Наказу №531 Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (далі - Наказ №531) встановлено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, до наступного прямого командира (начальника).
Пунктами 1 та 2 розділу ІІ Наказу №531 встановлено, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації. Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.
У розділі ІІІ Наказу №531 вказано: У паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок «Рапорт»; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.
Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою. Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті. Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).
Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.
Забороняється: встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно: подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом; недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком; наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту; відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо; вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку; відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.
Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу. У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Згідно п. 2 розділу V Наказу № 531 керівники органів військового управління, командири військових частин та підрозділів організовують та забезпечують дотримання встановленого порядку та строків розгляду рапортів військовослужбовців.
Отже, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Наказу №531 вбачається, що посадові особи відповідача мали розглянути рапорти позивача у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Судом встановлено, що 13.11.2025 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу рапорт про виплату йому додаткової винагороди, до якого долучив документи: - копія форми 100 від 04.09.2024 року; - копія довідки про обставини травми від 18.09.2024 №11778; - копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4587 за період з 05.09.2024 по 08.09.2024; - копія виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №29543 за період з 09.09.2024 по 19.09.2024; - копія виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №6580 за період з 19.09.2024 по 09.10.2024; - копія довідки ВЛК від 09.10.2024 №13410; - копія довідки ВЛК від 09.11.2024 №15313; - копія довідки ВЛК від 09.12.2024 №16892; - копія довідки ВЛК від 21.04.2025 №2025-0421-1307-5788-0; - копія наказу командира військової частини від 31.08.2024 №246; - копія наказу командира військової частини від 22.05.2025 №142.
Зазначений рапорт було отримано відповідачем 29.11.2025 року, що підтверджується роздруківкою статусу відстеження відправлення з офіційного сайту Укрпошта.
Суд зазначає, що як свідчать обставини та матеріали справи, посадові особи відповідача не розглянули рапорти та не надали відповіді по суті порушених питань, жодних доказів розгляду вказаного рапорту відповідачем до суду не надано.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у нерозгляді поданого позивачем рапорту від 13.11.2025 року.
Разом із цим, суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача від 13.11.2025 року.
Вимоги в частині нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень не підлягає задоволенню з огляду на передчасність такої вимоги, оскільки відповідний рапорт позивача не був розглянутий відповідачем.
Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 13.11.2025 року про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року, з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року, з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року, з 12.10.2024 року по 07.11.2024 року, з 12.11.2024 року по 09.12.2024 року, з 10.12.2024 року по 08.01.2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 13.11.2025 року про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням ним тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 05.09.2024 року по 08.09.2024 року, з 09.09.2024 року по 19.09.2024 року, з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року, з 12.10.2024 року по 07.11.2024 року, з 12.11.2024 року по 09.12.2024 року, з 10.12.2024 року по 08.01.2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв