Справа № 569/10403/26
1-кп/569/2145/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №42025182490000612 від 21.11.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Березнівського району, с. Колодязне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, вдівця, із професійно-технічною освітою, військовослужбовця, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
30.04.2026 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №42025182490000612 від 21.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Ухвалою суду від 01.05.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
08.05.2026 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду. 
2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду курсанта навчального взводу навчальної роби 1-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, одержав неправомірну вигоду для себе від військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_6 у розмірі 5 500 доларів США, за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема членами гарнізонної військово-лікарської комісії №1 Рівненської військової поліклініки військової частини НОМЕР_3 , про визнання старшого сержанта ОСОБА_6 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, за наступних фактичних обставин.
Так, 18.11.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу Рівненської військової поліклініки військової частини НОМЕР_3 , під час спілкування із старшим сержантом ОСОБА_6 , висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі близько 5000 доларів США (сума неправомірної вигоди може змінюватися залежно від наявності в ОСОБА_6 хвороб або їх відсутності) за здійснення ним впливу на посадових осіб гарнізонної військово-лікарської комісії № 1 військової частини НОМЕР_3 , тобто на осіб, що відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відносяться до посадових осіб, що уповноважені на виконання функцій держави, із прийняття ними рішення про визнання ОСОБА_6 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
У подальшому, штаб-сержант ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, 07.01.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в ході зустрічі з ОСОБА_6 , одержав від останнього частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становило 21 281, 70 гривень, за здійснення ним впливу на посадових осіб гарнізонної військово-лікарської комісії № 1 військової частини НОМЕР_3 , щодо прийняття ними рішення про визнання останнього придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах.
Після чого, у невстановлений досудовим слідством час дату та місці, але не пізніше 03.02.2026 штаб-сержант ОСОБА_4 з використанням особистих зв`язків та дружніх відносин здійснив вплив на посадових осіб військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_3 , щодо прийняття ними рішення про визнання ОСОБА_6 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, за результатами чого ними було прийнято рішення та видано довідку гарнізонної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_3 від 03.02.2026 із обумовленим раніше ступенем придатності для проходження військової служби. 
Надалі, 03.02.2026, близько 12 год. 30 хв., штаб-сержант ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, об`єднану єдиним злочинним наміром, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , поблизу Рівненської військової поліклініки військової частини НОМЕР_3 , під час зустрічі з старшим сержантом ОСОБА_6 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становило 214 848, 50 гривень, для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема посадовими особами гарнізонної військово-лікарської комісії № 1 військової частини НОМЕР_3 щодо визнання старшого сержанта ОСОБА_6 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, після чого був затриманий працівниками поліції.
Отже, ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний намір у період часу із 07.01.2026 по 03.02.2026 одержав від ОСОБА_6 для себе неправомірну вигоду в загальному розмірі 5 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становило 236 130, 20 гривень, за здійснення ним впливу на посадових осіб військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_3 , тобто на осіб, що уповноважені на виконання функцій держави. 
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винним в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в силу виконання службових обов`язків супроводжував військовослужбовців до ІНФОРМАЦІЯ_2 та поліклініки цього госпіталю для проходження медичних оглядів, консультацій та військово-лікарської комісії. У зв`язку з чим, був знайомий з лікарями госпіталю та поліклініки, членами ійськово-лікарської комісії. В листопаді 2025 року познайомився із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який під час розмови запитав про можливість вирішити питання про визнання його обмежено приданим з метою подальшого переведення на тилові посади. Вказав, що повідомив ОСОБА_6 , що зможе вирішити вказане питання за 5000 доларів США. Підтвердив, що у період часу із 07.01.2026 по 03.02.2026, одержав частинами неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_6 в розмірі 5 500 доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення членами гарнізонної військово-лікарської комісії №1 Рівненської військової поліклініки військової частини НОМЕР_3 про визнання ОСОБА_6 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та надати можливість виправитися. Крім того, у випадку призначення покарання у виді штраф, просив розстрочити виплату штрафу, у зв`язку з тим, що його щомісячні доходи не дозволяють сплатити всю суму одним платежем.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо розгляду кримінального провадження згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, просив суд врахувати позитивні характеристики обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин та призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, подав клопотання про розстрочення штрафу.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо процесуальних витрат, арештів майна, речових доказів та запобіжного заходу. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
4. Мотиви суду
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 2 ст. 369-2 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо процесуальних витрат, арештів майна, речових доказів та запобіжного заходу.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
5. Мотиви призначення покарання
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває,  за місцем проживання характеризується посередньо, раніше несудимий, є військовослужбовцем. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, залучений до складу сил і засобів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, відсічі і стримуванні збройної агресії, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щирого каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної діяльності, осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, те, що його діями майнової шкоди не заподіяно, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді штрафу.
При цьому, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 53 КК України, згідно якої розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З огляду на те, що розмір отриманого ОСОБА_4 доходу внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, становить 5500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становило 236 130, 20 гривень, суд прийшов до висновку, що покарання у виді штрафу, яке призначається обвинуваченому, не може бути меншим розміру отриманого доходу.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи клопотання захисника про розстрочку сплати штрафу, суд виходить з наступного.
За приписами ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
В судовому засіданні обвинувачений вказав, що є вдівцем, проживає один, його щомісячні доходи не дозволяють сплатити всю суму штрафу одним платежем, а тому просив розстрочити сплату штрафу. 
Враховуючи вище наведене, а також беручи до уваги майновий та сімейний стан обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання про розстрочення сплати штрафу слід задовольнити.
6. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
6.1. Щодо арешту майна
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 накладено арешт на мобільний телефон марки Redmi 9A IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім-карткою з а.н. НОМЕР_6 , банківську картку ПУМБ НОМЕР_7 , рюкзак чорного кольору, грошові кошти в сумі 3600 гривень, талон на прийом № НОМЕР_8 пацієнта ОСОБА_7 , талон №8569173 пацієнта ОСОБА_8 , рапорт на 2 арк.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 накладено арешт на 50 (п`ятдесят) купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 5000 доларів США.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 накладено арешт на медичну картку ОСОБА_6 (картка, консультаційний висновок, направлення), витяг із електронної системи НСЗУ щодо ОСОБА_6 (огляд лікаря, запис №248922945/1 від 07.01.2026, призначення плану лікування), блокнот червоного кольору з чорновими записами, який підписаний ОСОБА_9 , копію наказу розпорядження №443-к/тр від 14.10.2025.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 накладено арешт на чотири консультаційні висновки спеціаліста на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 накладено арешт на мобільний телефон Xiaomi Hyper OS Redmi12 IMEI1 НОМЕР_9 з сім-картою з а.н. НОМЕР_10 , автобіографію ОСОБА_14 , рапорт Потапука, службову характеристику Потапука, посадову інструкцію Потапука, копію витягу з наказу №74 від 05.05.2025, витяг з наказу №102 від 02.06.2025, витяг з наказу №18 від 05.03.2021, наказ №52 від 12.03.2021, копії документів Потапука, наказ № 342 від 31.12.2025, наказ № 346 від 30.12.2024, наказ №153 від 04.06.2025, автобіографію ОСОБА_15 , заяву ОСОБА_15 , службову характеристику ОСОБА_15 , посадову інструкція ОСОБА_15 , витяг з наказу №231 від 17.11.2023, витяг з наказу №301 від 24.10.2025, копії документів ОСОБА_15 , копію довідки ВЛК від 03.02.2026 №2026-0203-1111-2685-0, роздруківку подання, карту обстеження, копію довідки ОСОБА_6 , направлення, копію заяви ОСОБА_6 , копію виписки №93, копію консультаційного висновку, копію обстеження. 
Оскільки зазначені арешти на майно накладалися з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказів вказаних речей немає, отже вказані арешти належить скасувати.
6.2. Щодо речових доказів
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів наступним чином:
- 8 марлевих тампонів, марлевий тампон із зразком речовини люмінофора – знищити;
- мобільний телефон марки Redmi 9A IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім-карткою з а.н. НОМЕР_6 , банківську картку ПУМБ НОМЕР_7 , рюкзак чорного кольору, грошові кошти в сумі 3600 гривень – повернути ОСОБА_4 ;
- талон на прийом № НОМЕР_8 пацієнта ОСОБА_7 , талон №8569173 пацієнта ОСОБА_8 , рапорт на 2 арк., – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- 50 (п`ятдесят) купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 5000 доларів США – повернути до Управління Служби безпеки України в Рівненській області;
- автобіографію Потапука, рапорт Потапука, службову характеристику Потапука, посадову інструкцію Потапука, копію витягу з наказу №74 від 05.05.2025, витяг з наказу №102 від 02.06.2025, витяг з наказу №18 від 05.03.2021, наказ №52 від 12.03.2021, копії документів Потапука, наказ № 342 від 31.12.2025, наказ № 346 від 30.12.2024, наказ №153 від 04.06.2025, автобіографію ОСОБА_15 , заяву ОСОБА_15 , службову характеристику ОСОБА_15 , посадову інструкція ОСОБА_15 , витяг з наказу №231 від 17.11.2023, витяг з наказу №301 від 24.10.2025, копії документів ОСОБА_15 , копію довідки ВЛК від 03.02.2026 №2026-0203-1111-2685-0, роздруківку подання, карту обстеження, копію довідки ОСОБА_6 , направлення, копію заяви ОСОБА_6 , копію виписки №93, копію консультаційного висновку, копію обстеження – повернути до Рівненської військової поліклініки ВЧ НОМЕР_3 ;
- медичну картку ОСОБА_6 (картка, консультаційний висновок, направлення), витяг із електронної системи НСЗУ щодо ОСОБА_6 (огляд лікаря, запис №248922945/1 від 07.01.2026, призначення плану лікування), блокнот червоного кольору з чорновими записами, який підписаний ОСОБА_9 , копію наказу розпорядження №443-к/тр від 14.10.2025 – повернути до КНП «Міська лікарня №2»;
- чотири консультаційні висновки спеціаліста на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 – повернути ОСОБА_9 ;
- мобільний телефон Xiaomi Hyper OS Redmi12 IMEI1 НОМЕР_9 з сім-картою з а.н. НОМЕР_10 – повернути ОСОБА_16 .
6.3. Процесуальні витрати
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у сумі 16 936 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 60 (шістдесят) копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.
6.4. Запобіжний захід
Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Ухвалою слідчого судді від 05.02.2026 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Застава за ОСОБА_4 внесена ОСОБА_17 .
Отже, на момент ухвалення вироку щодо обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді застави. Враховуючи відсутність нарікань на процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та його поведінку під час судового провадження, яка свідчить про те, що визначений розмір застави був достатнім для забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку про скасування запобіжного заходу у вигляді застави після набрання вироком законної сили. Внесені заставодавцем кошти підлягають поверненню.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 13 890 (тринадцяти тисяч вісімсот дев`яноста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 236 130 (двісті тридцять шість тисяч сто тридцять) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити обвинуваченому ОСОБА_4 виплату суми штрафу у розмірі 236 130 (двісті тридцять шість тисяч сто тридцять) гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу по 19 677 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він повинен повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Після набрання вироком законної сили скасувати застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 05.02.2026 запобіжний захід у вигляді застави. Повернути ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_11 ) заставу у розмірі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, внесену на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 05.02.2026.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 16 936 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Скасувати арешти накладені:
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 на мобільний телефон марки Redmi 9A IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім-карткою з а.н. НОМЕР_6 , банківську картку ПУМБ НОМЕР_7 , рюкзак чорного кольору, грошові кошти в сумі 3600 гривень, талон на прийом № НОМЕР_8 пацієнта ОСОБА_7 , талон №8569173 пацієнта ОСОБА_8 , рапорт на 2 арк.;
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 на п`ятдесят купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 5000 доларів США;
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 на медичну картку ОСОБА_6 (картка, консультаційний висновок, направлення), витяг із електронної системи НСЗУ щодо ОСОБА_6 (огляд лікаря, запис №248922945/1 від 07.01.2026, призначення плану лікування), блокнот червоного кольору з чорновими записами, який підписаний ОСОБА_9 , копію наказу розпорядження №443-к/тр від 14.10.2025;
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 на чотири консультаційні висновки спеціаліста на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2026 на мобільний телефон Xiaomi Hyper OS Redmi12 IMEI1 НОМЕР_9 з сім-картою з а.н. НОМЕР_10 , автобіографію ОСОБА_14 , рапорт ОСОБА_14 , службову характеристику Потапука, посадову інструкцію Потапука, копію витягу з наказу №74 від 05.05.2025, витяг з наказу №102 від 02.06.2025, витяг з наказу №18 від 05.03.2021, наказ №52 від 12.03.2021, копії документів Потапука, наказ № 342 від 31.12.2025, наказ № 346 від 30.12.2024, наказ №153 від 04.06.2025, автобіографію ОСОБА_15 , заяву ОСОБА_15 , службову характеристику ОСОБА_15 , посадову інструкція ОСОБА_15 , витяг з наказу №231 від 17.11.2023, витяг з наказу №301 від 24.10.2025, копії документів ОСОБА_15 , копію довідки ВЛК від 03.02.2026 №2026-0203-1111-2685-0, роздруківку подання, карту обстеження, копію довідки ОСОБА_6 , направлення, копію заяви ОСОБА_6 , копію виписки №93, копію консультаційного висновку, копію обстеження. 
Після набрання вироком законної сили, речові докази:
- 8 марлевих тампонів, марлевий тампон із зразком речовини люмінофора – знищити;
- мобільний телефон марки Redmi 9A IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім-карткою з а.н. НОМЕР_6 , банківську картку ПУМБ НОМЕР_7 , рюкзак чорного кольору, грошові кошти в сумі 3600 гривень – повернути ОСОБА_4 ;
- талон на прийом № НОМЕР_8 пацієнта ОСОБА_7 , талон №8569173 пацієнта ОСОБА_8 , рапорт на 2 арк., – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- 50 (п`ятдесят) купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 5000 доларів США – повернути до Управління Служби безпеки України в Рівненській області;
- автобіографію Потапука, рапорт Потапука, службову характеристику Потапука, посадову інструкцію Потапука, копію витягу з наказу №74 від 05.05.2025, витяг з наказу №102 від 02.06.2025, витяг з наказу №18 від 05.03.2021, наказ №52 від 12.03.2021, копії документів Потапука, наказ № 342 від 31.12.2025, наказ № 346 від 30.12.2024, наказ №153 від 04.06.2025, автобіографію ОСОБА_15 , заяву ОСОБА_15 , службову характеристику ОСОБА_15 , посадову інструкція ОСОБА_15 , витяг з наказу №231 від 17.11.2023, витяг з наказу №301 від 24.10.2025, копії документів ОСОБА_15 , копію довідки ВЛК від 03.02.2026 №2026-0203-1111-2685-0, роздруківку подання, карту обстеження, копію довідки ОСОБА_6 , направлення, копію заяви ОСОБА_6 , копію виписки №93, копію консультаційного висновку, копію обстеження – повернути до Рівненської військової поліклініки ВЧ НОМЕР_3 ;
- медичну картку ОСОБА_6 (картка, консультаційний висновок, направлення), витяг із електронної системи НСЗУ щодо ОСОБА_6 (огляд лікаря, запис №248922945/1 від 07.01.2026, призначення плану лікування), блокнот червоного кольору з чорновими записами, який підписаний ОСОБА_9 , копію наказу розпорядження №443-к/тр від 14.10.2025 – повернути до КНП «Міська лікарня №2»;
- чотири консультаційні висновки спеціаліста на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 – повернути ОСОБА_9 ;
- мобільний телефон Xiaomi Hyper OS Redmi12 IMEI1 НОМЕР_9 з сім-картою з а.н. НОМЕР_10 – повернути ОСОБА_16 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Суд на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду        ОСОБА_18