Справа № 524/3411/21
Провадження №2/524/5831/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання – Косенко Р.Д.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначають, що 31.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 11325537000. 
31.12.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки б/н, відповідно до умов якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 180 000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
08.12.2011 року між ПАТ “Укрсиббанк” та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ “Укрсиббанк”відступив, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги до боржників по кредитних договорах, зокрема за кредитним договором № 11325537000 від 31.03.2008 року, укладеним із ОСОБА_1 
08.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк»та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором № 11325537000 від 31.03.2008 року.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 02.02.2021 року у розмірі 745 898,17 грн.
Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Шулік О.Й. подано відзив на позов. Зазначає, що 22.12.2009 року АКІБ «Укрсиббанк», скориставшись правом, передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11325537000 від 31.03.2008 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 207 298 грн., до складу якої, зокрема увійшла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 169 500 грн. Вважає, що оскільки до АТ «Альфа-Банк» на підставі договору про відступлення прав вимогиперейшли права первісного кредитора, в тому числі і права стягувача за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2010 року у справі № 2-1840/2010, то провадження в даній справі в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає закриттю, оскільки вказана сума з відповідачів вже стягнута у судовому порядку. Крім того, позивачем відносно стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 169 500 грн. пропущено строк позовної давності, оскільки кінцевий термін погашення кредиту 31.03.2018 року, а позовна заява до суду надійшла 19.04.2021року. 
Крім того, враховуючи положення ст.1048 ЦК України, представник відповідача вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, у зв`язку з чим банк не мав право нараховувати передбачені договором проценти та пеню. Таким чином, у зв`язку з достроковим задоволенням в судовому порядку вимог кредитора про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам є безпідставними. 
Представник позивача АТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, про що надала письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_1 - просить справу розглянути без її участі, про що надала письмову заяву. У задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 31.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 11325537000, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 180 000 грн. зі сплатою процентів, комісії в порядку і на умовах договору.
31.12.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки б/н, відповідно до умов якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі.
Відповідач ОСОБА_1 несвоєчасно виконувала зобов`язання та допустила заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим 22.12.2009 року АКІБ «Укрсиббанк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17.09.2010 року по справі № 2-1840/2010 позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено.
Стягнуто солідарно на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11325537000 від 31.03.2008 у сумі 207 298, 78 грн., яка складається: з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 169 500 грн.; строкової заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом у розмірі 33215,51 грн.; пені за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1723,92 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2859,35 грн.
08.12.2011 року між ПАТ “Укрсиббанк” та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ “Укрсиббанк”відступив, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги до боржників по кредитних договорах, зокрема за кредитним договором № 11325537000 від 31.03.2008 року, укладеним із ОСОБА_1 
08.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк»та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором № 11325537000 від 31.03.2008 року.
Звернувшись до суду з даним позовом, АТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11325537000 від 31.03.2008 року в розмірі 745 898,17 грн., що складається: з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 169 500 грн.; строкової заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 5122,66 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 571 275,51 грн. 
Ухвалою суду від 09.12.2021 року закрито провадження по справі в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 169500 грн. Продовжено розгляд справи в частині вимог про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Ч.1 ст.598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк у грудні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» використало право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а також сплати процентів, пені за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, ухваливши 17.09.2010 року у справі № 2-1840/2010 рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк».
Оскільки у грудні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося.
Такий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Даний висновок також узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/16336/16-ц.
Натомість, як вбачається із змісту позовної заяви АТ «Альфа-Банк», як на підставу своїх вимог посилається на положення кредитного договору строк дії якого сплив, та на ст.1048, 1050 ЦК України.
За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу судом встановлено наступне.
Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 14.06.2021 р. № 14/06/21, укладений між адвокатом Шулік О.Й. та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі від 25.06.2021 р. з зазначенням наданих послуг, які відповідають та є співмірними із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, квитанцію від 29.06.2021 р. на суму 3000 грн.
Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, відповідачем документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суму понесених ним витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 у повернення сплачених витрат за професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.  
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       О.С. Предоляк