ПОСТАНОВА 
іменем України

14 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 395/1638/23
провадження № 22-ц/4809/941/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І. 

учасники справи: 
позивач –  заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної військової адміністрації, 
відповідачі - Новомиргородська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Новомиргородської міської ради на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року у складі судді Забуранного Р.А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури адміністрації звернувся до судув інтересах держави в особі Кіровоградської обласної військової із позовом до Новомиргородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними рішень, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/8776/25.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Новомиргородська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Новомиргородської міської ради - без задоволення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України).
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 03 лютого 2026 року.
02 лютого 2026 року заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі за позовом Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Новомиргородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Новомиргородської міської ради від 24.12.2024 №1265 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення» та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3523810100:02:000:0107 площею 568,0 га. Позовну заяву заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури про визнання протиправним, скасування рішення Новомиргородської міської ради від 24.12.2024 №1265 та скасування державної реєстрації земельної ділянки обґрунтовано тим, що місце розташування гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Велика Вись» при розробленні технічної документації змінено та перенесено на інші земельні ділянки, які можуть не містити в собі ознаки об`єкта природно-заповідного фонду. Оскільки прокурором ставиться питання про визнання протиправним та скасування рішення Новомиргородської міської ради від 24.12.2024 №1265 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення» та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3523810100:02:000:0107 площею 568,0 га у справі №340/8776/25, провадження у якій відкрито 26.01.2026, прийняте рішення у зазначеній адміністративній справі буде стосуватися меж гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Велика Вись», а рішення у вказаній справі безпосередньо впливатиме на справу №395/1638/23. 
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року клопотання заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури про зупинення провадження задоволено. Зупинено провадження по цивільній справі №395/1638/23 за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної військової адміністрації до Новомиргородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними рішень, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою - до набрання законної сили судовим рішенням в справі №340/8776/25.
Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовім рішенням, від якого залежить вирішення справи. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту шостого частини першої статті 251 ЦПК України свідчить про те, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ – пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту шостого частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
У постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №903/636/20, від 29 грудня 2021 року у справі №910/5610/21 акцентовано увагу на тому, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному випадку з`ясовувати, зокрема, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпечення сторонам розумних строків розгляду їх справ.
На переконання колегії суддів у заяві про зупинення провадження та оскаржуваній ухвалі не наведено належних обґрунтувань, у чому ж полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, ураховуючи, що по справі зібрано цілий ряд доказів, до вирішення іншої, а обґрунтування місцевого суду фактично зводяться до припущення, що у такій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, від яких залежатиме можливість розгляду цієї справи. Місцевий суд належним чином не вмотивував, як саме вплинуть на результати розгляду цієї справи обставини, які підлягають доказування в рамках адміністративної справи №340/8776/25. Слід зазначити, що до поданого прокурором клопотання про зупинення провадження не додано копію позовної заяви по справі №340/8776/25, що дало б можливість встановити предмет і підстави позову, поданого до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Крім того, слід враховувати, що відповідно до пункту шостого частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не обґрунтував у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у даній справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.
Апеляційний суд звертає увагу також на те, що оскаржувана ухвала не містить: детального порівняння та оцінки подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини), що є грубим порушенням вимог процесуального права щодо обґрунтованості прийнятого судового рішення (стаття 263 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності такого детального порівняння з урахуванням обставин кожної конкретної справи (постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі №925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі №910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі №243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 року у справі №372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 22) і №522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі №706/1272/14-ц (пункт 22), від12.10.2021 у справі №233/2021/19 (пункт 31)).
Слід також звернути увагу, що суд першої інстанції, досліджуючи подане прокурором клопотання про зупинення провадження у справі, у першу чергу не встановив та не взяв до уваги, що частина третя статті 210 ЦПК України встановлює обмеження переліку підстав, за яких суд як має право, так і зобов`язаний зупинити провадження у справі, і такі обмеження встановлені саме для стадії розгляду справи по суті (висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 березня 2025 року по справі №910/13175/23).
За змістом статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.
Тобто, зупинення провадження у справі з підстав, визначених пунктом шостимчастини першої статті 251 ЦПК України не входять до переліку, визначеного частиною третьою статті 210 ЦПК, який встановлює можливість зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням пункту шостогочастини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №395/1638/23, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті шостоїКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомиргородської міської ради задовольнити.
Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді   C.М. Єгорова

С.І. Мурашко
: