Справа № 570/297/26
Номер провадження 2/570/1057/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
22 квітня 2026 року 
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.
за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області, в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 2000 доларів США.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача 2000 доларів США із строком повернення до 01 грудня 2025 року, про що ним була власноручно написана розписка від 28 вересня 2025 року.
Відповідач отримані у позику кошти позивачу не повернув, в зв`язку із чим позивач вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив задоволити позовну заяву, розгляд справи провести без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подав, відзив на позов не подав. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.
Так, 28 вересня 2025 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США та зобов`язався повернути грошові кошти до 01 грудня 2025 року. Дана обставина підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією розписки від 28 вересня 2025 року, підписаною власноручно відповідачем.
11 грудня 2025 року позивач направив поштовим відправленням на адресу проживання відповідача досудову вимогу про повернення коштів позики в сумі 2000 доларів США. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, суму позики не повернув.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в розмірі 2000 доларів США підтверджується розпискою від 28 вересня 2025 року, згідно якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути борг до 01 грудня 2025 року, однак не виконав умов договору та не повернув суму позики позикодавцеві.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що внаслідок ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань утворився борг у відповідача перед позивачем.
Згідно правової позиції, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
За таких обставин з відповідпача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 2000 доларів США.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1331 грн. 20 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 263-265, 272, 273, 280, 282, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 вересня 2025 року у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач, на рішення може подати апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Штогун О.С.