ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6690/25  Номер провадження 22-ц/814/1915/26	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року, постановлене суддею Яковенко Н.Л., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року ТОВ « Юніт Капітал» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому із урахуванням зменшених позовних вимог просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 17700 грн. заборгованості за кредитним договором , а також вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування позову вказувало, що 03.08.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 195315771, за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 17700 грн.
Зазначало, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №252 від 03.10.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 83813,04 грн.
07.01.2026 року позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог з 83813,04 грн. до 17700грн, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач є дружиною військовослужбовця на та неї поширюється п.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців т членів їх сімей» .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 195315771 від 03.08.2023 у розмірі 17700 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, всього стягнути 27122 грн 40 коп.
З вказаним рішенням суду не погодились ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» в повному обсязі.
Зокрема вказує, що висновки суду першої інстанції зроблені з неправильною оцінкою фактичних обставин, що мають значення для справи, а відтак вказане рішення суду підлягає скасуванню.
Зазначає, що позивачем не надано виписку по рахунку за кредитним договором, в якій було видно отримання кредитних коштів, користування ними, повернення коштів тощо. Надані позивачем квитанція, та відсутність виписки по рахунку за кредитним договором, є неналежними доказами наявності боргу за кредитним договором, оскільки довідка розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку.
В матеріалах справи відсутня довідка про ідентифікацію, про те, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було проведено ідентифікацію Клієнта. Відповідно, вказане не може бути належним підтвердженням того, що наданий до суду кредитний договір було підписано саме відповідачем та що останній були відомі умови такого договору. 
Також не надано доказів перерахування коштів ТОВ “ЮНІТ КАПІТАЛ” на рахунок ОСОБА_1 та право вимоги саме ТОВ “ЮНІТ КАПІТАЛ” на повернення кредитних коштів. Позивачем не надано виписку по рахунку за кредитним договором, в якій було видно отримання кредитних коштів та користування ними.
Окрім того вказує, що даний судовий спір стосується стягнення заборгованості. Підготовлена адвокатом позивача позовна заява за своїм змістом є типовою, не містить будь-якої складної юридичної позиції, а тому просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Юніт Капітал» прохає рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 січня 2026 року залишити без змін.
Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Районним судом встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався.
За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит на суму 17700 грн.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №252 від 03.10.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 83813,04 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. 
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Так, матеріалами справи підтверджується, що 03.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 195315771 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму17700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
Згідно умов договору кредитна лінія надається строком на 30 днів (Дисконтний період) від дати отримання кредиту позивальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк діє кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Випискою, наданою АТ КБ «Приватбанк», по рахунку ОСОБА_1 , підтверджено 03.08.2023 року надходження коштів на рахунок відповідачки в сумі 17700,00 грн.
Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №195315771 від 03.08.2023, становила 83813,04 грн., яка складається з наступного: 17700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 66113,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується розрахунку заборгованості.
Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором № 986352243 виконав у повному обсязі.
Так, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Судом встановлено, що 28.11.2018 з урахуванням додаткових угод до нього ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01.
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
Копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Враховуючи заяву про зменшення позовних вимог районний суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 17700 грн заборгованості за кредитним договоромоскільки ТОВ «Юніт Капітал» у передбаченому законом порядку відповідно до послідовно укладених договорів факторингу, на виконання яких підписувалися реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним із первісним кредитором.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано виписку по рахунку за кредитним договором, в якій було видно отримання кредитних коштів, користування ними, повернення коштів не заслуговують не увагу та спростовують матеріалами справи.
Суд першої інстанції в частині стягнення заборгованості у розмірі 17700 грн. правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого в цій частині ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд не врахував наступне.
Так, згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як убачається із матеріалів справи представництво інтересів ТОВ «Юніт Капітал» в судах першої інстанцій забезпечувалося адвокатом Тараненко А.І на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 та додаткової угоди.
25.06.2025 складено Акт прийому-передачі наданих послуг, де наведено обсяг наданої допомоги: складання позовної заяви - 2 год./5000,00 грн.; вивчення матеріалів справи - 2 год./1000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації – 2 год./1000,00 грн, а всього 7000,00 грн.
Установивши, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат, понесених позивачем в суді першої становить 7 000,00 грн., колегія суддів дійшла висновку, що такий розмір стягнення не є співмірним зі складністю справи, та обсягом наданих адвокатом правничих послуг. Отже, з огляду на рівень складності справи та реальності правничих витрат, слід змінити рішення районного суду зменшивши розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн. В іншій частині стягнення слід відмовити з підстав їх невідповідності критерію пропорційності у цивільному судочинстві.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2025 року – в частині вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу змінити , зменшивши розмір витрат які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» з 7000 грн. до 4000 грн.
В іншій частині рішення районного суду – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 червня 2026 року.

Головуючий суддя : ______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ Ю.В. Дряниця __________________ О.В. Чумак