22.05.26
22-ц/812/931/26
Провадження № 22-ц/812/931/26 Суддя першої інстанції Паньков Д.А.
Провадження № 22-ц/8121089/26 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

19 травня 2026 року м. Миколаїв Справа № 484/1630/20
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Царюк Л.М.,
суддів – Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
при секретарі судового засідання – Лівшенку О.С.,
за участі представниці позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла його представниця – ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , в інтересах якої дів її представник – ОСОБА_2 , на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Панькова Д.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайської міської ради Миколаївської області, Служби у справах дітей Острицької сільської ради Чернівецького райони Чернівецької області, про зміну порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення графіку спілкування батька з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2020 року ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, який уточнив у подальшому, до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайської міської ради Миколаївської області, про зміну порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 , є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року № 759/19510/17, встановлено порядок участі батька у вихованні дитини.
Між тим, судове провадження у справі було розпочато коли дитина досягла одного року життя. Натепер дитині вже - 8,5 років.
З 22 травня 2020 року на виконанні Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 62164863 з примусового виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо.
З листопада 2023 року представник ОСОБА_4 адвокат Тандир Д.В. надавав державній виконавчій службі та судам суперечливу, а в деяких випадках взагалі неправдиву інформацію щодо фактичного місця проживання боржника ОСОБА_4 .
Фактично встановлено, що з 20 липня 2023 року відповідачка разом з чоловіком проживає в с. Банчени Чернівецького району Чернівецької області, а малолітня ОСОБА_5 в цей час з 07 березня 2022 року до 29 січня 2025 року перебувала на території Федеративної республіки Німеччина без супроводу жодного з батьків та не проживала разом з матір`ю ОСОБА_4 
17 лютого 2025 року постановою Київського апеляційного суду залишено без змін рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року у справі № 484/1402/20, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 і визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, факт непроживання ОСОБА_7 в м. Первомайськ Миколаївської області з`ясовувався Святошинським районним судом м. Києва під час судового розгляду справи № 484/1402/20, не заперечувався її представником та підтверджувався тим, що до початку повномасштабного вторгнення весь 2021 рік кожні два тижні задля зустрічей з донькою ОСОБА_3 об`їздив декілька міст західної України - Рівне, Львів, Ворохта, Яремче, Івано-Франківськ, і вже в той час ні дитина, ні її мати не мали постійного місця проживання в Україні. 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив суд змінити порядок участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 . 
Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди в участі ОСОБА_3 як батька, у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 та у спілкуванні з нею.
Визначити спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 , шляхом:
- періодичних побачень кожних вихідних (суботи і неділі) першого, третього та п`ятого тижня щомісячно з 12 год 00 хв до 19 год 00 хв за визначеним в судовому порядку місцем проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з правом безперешкодного перебування батька з дитиною без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері на всій території населеного пункту, в тому числі, але не виключно, за місцем проживання батька, в парках, скверах, розважальних закладах, на спортивних майданчиках, цирку, театрі/кінотеатрі та інших об`єктах дитячої інфраструктури;
- з 2027 року - після досягнення дитиною 10 років - періодичних побачень кожного першого, третього, п`ятого тижня щомісячно з 09 год 00 хв суботи до 20 год 00 хв неділі без присутності матері та сторонніх осіб зі сторони матері за місцем проживання батька ОСОБА_3 , з правом відвідування, в тому числі, але не виключно, парків, скверів, розважальних закладів, спортивних майданчиків та інших об`єктів дитячої інфраструктури;
- спільного святкування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 . Нового року, Різдва, Великодня кожного парного року без присутності матері за місцем проживання батька;
- щорічних побачень з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв в день народження доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного парного року та ІНФОРМАЦІЯ_2 (на наступний день після дня народження доньки) кожного непарного року за визначеним в судовому порядку місцем проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з правом безперешкодного перебування батька з дитиною без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері на території населеного пункту, в тому числі, але не виключно, за місцем проживання батька, в парках, скверах, розважальних закладах, на спортивних майданчиках та інших об`єктах дитячої інфраструктури;
- спільного щорічного відпочинку ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 без присутності матері двічі за літній період часу протягом 20 днів кожний у періоди з 01 по 20 червня та з 27 липня по 15 серпня з можливістю виїзду за межі України;
- спільного щорічного відпочинку ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 без присутності матері в період осінніх, зимових, весняних шкільних канікул протягом не менше десяти днів з можливістю виїзду за межі України.
Зобов`язати ОСОБА_4 у встановлені рішенням суду дні (періоди) для побачень (зустрічей) та спільного відпочинку ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 передавати дитину батькові біля вхідних дверей будинку за визначеним в судовому порядку місцем проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_4 організовувати безперешкодне дистанційне спілкування (контакт) ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері шляхом відеозв`язку, телефонного та/або електронного (Інтернет) зв`язку, зокрема з використанням месенджерів, в тому числі, але не виключно, Telegram, Viber, WhatsApp, FaceTime та/або програм Zoom, Teams, Google Meet, щодня з 19 год 00 хв до 20 год 00 хв та завчасно надавати ОСОБА_3 актуальну інформацію (номери телефонів, електронні посилання) для такого дистанційного спілкування (контакту).
Зобов`язати ОСОБА_4 негайно (протягом дня) повідомляти батька ОСОБА_3 про факти захворювання та заплановані / ургентні медичні втручання і лікування дитини ОСОБА_5 з обов`язковим надсиланням якісних копій та/або фото/сканкопій медичної картки дитини і задокументованих лікарських висновків.
Зобов`язати ОСОБА_4 завчасно (не пізніше ніж за два дні) та негайно у випадку екстрених ситуацій повідомляти ОСОБА_3 про зміну фактичного місця проживання дитини (обставини, напрямок та точну адресу) чи довгостроковий виїзд (2 дні і більше) дитини ОСОБА_5 за межі населеного пункту, який є визначеним в судовому порядку місцем проживання дитини, чи в якому тимчасово на період воєнного стану проживає дитина, а також про зміну засобів зв`язку для дистанційного спілкування з дитиною.
зобов`язати ОСОБА_4 надавати ОСОБА_3 інформацію про місця та графік навчання та/або відвідування дитиною ОСОБА_5 навчальних закладів, гуртків, секцій тощо з наданням актуальної інформації про контактні дані (прізвища, імена, номери телефонів, електронні адреси) відповідальних осіб (вчителів, викладачів, тренерів тощо), а також негайно (не пізніше ніж протягом двох днів з дня виникнення факту) повідомляти батька дитини ОСОБА_3 про факт і причини зміни чи припинення відвідування таких закладів/гуртків/секцій.
Визначити, що у випадку неможливості приїзду ОСОБА_3 у визначений судовим рішенням день для зустрічі з дитиною ОСОБА_5 або у випадку хвороби дитини, підтвердженої довідкою медичної установи, якщо такий період припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками найближчу дату.
Визначити, що неявка ОСОБА_3 на зустрічі з дитиною ОСОБА_5 з об`єктивних поважних причин (висока зайнятість, хвороба, надзвичайна ситуація, проблеми з транспортом тощо) не тягне за собою жодної юридичної відповідальності.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2025 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Службу у справах дітей Острицької сільської ради Чернівецького райони Чернівецької області.
15 липня 2025 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення графіку спілкування батька з дитиною.
Вимоги зустрічного позову обґрунтовувала тим, що впродовж тривалого часу ОСОБА_5 перебувала у ФРН Німеччина, де навчалась та проживала. 
В 2025 році, остання перетнула державний кордон України, та у зв`язку із зміною суттєвих обставин такі як, одруження матері та переїзд на постійне проживання до Чернівецької області на разі мешкає разом з матір`ю в Чернівецькій області. 
З моменту перетину кордону ОСОБА_3 був повідомлений про такі обставини та про те, що ОСОБА_5 проживає на території Чернівецької області. 
Розрив стосунків між Булаковською (Кримською) та ОСОБА_3 , знаходження дитини тривалий час за межами країни, привели до необхідності залучення психолога для роботи з ОСОБА_5 для нормалізації психоемоційного стану дитини.
Позивач за первісним позовом по суті не звертає належної уваги, як в правовому так і в соціальному аспекті на обставину необхідності збільшення спілкування з дитиною, як саме це вплине на дитину та чи покращить це психоемоційний стан дитини. Простіше кажучи, позивач не вказує, як саме збільшення спілкування має позитивно вплинути на інтерес дитини, з огляду на постійну необхідність залучення психолога для покращення психоемоційного стану дитини та висновки які останні вказують. 
ОСОБА_3 просить значно розширити графік спілкування із дитиною, в тому числі встановити графік безперешкодних зустрічей з дитиною без участі матері, але при цьому доводи позову не містять, жодного аспекту чи посилання на факти та обставини, керуючись якими позивач приходить до висновку про необхідність розширення графіку саме в такий спосіб.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила суд встановити наступний графік спілкування батька з дитиною:
- вільне спілкування батька з дитиною за допомогою засобів електронного та мобільного зв`язку, в тому числі месенджерів в разі забезпечення належної технічної можливості;
- можливість особистого спілкування батька з дитиною, шляхом спільних прогулянок перших та третіх вихідних кожного місяця з 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., в присутності матері чи у інший час, що заздалегідь погоджений сторонами та не шкодить графіку життя дитини;
- своєчасне, не пізніше трьох днів, отриманні інформації відносно життя, здоров`я дитини у разі їх настання;
- безперешкодне отримання інформації щодо свят у шкільних закладах, з правом їх безперешкодного відвідування, також відвідування днів народження дитини інших релігійних та не релігійних світ, за умови завчасного повідомлення про таке відвідування.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2025 року зустрічний позов ОСОБА_4 прийнято до розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2026 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступний спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- встановити порядок побачення батька з дитиною щосуботи та щонеділі з 12.00 до 18.00 год. за місцем фактичного проживання дитини з матір`ю, з правом гуляти з дитиною без матері, у разі згоди дитини;
- щодня спілкуватися з дитиною через засоби програмного забезпечення телекомунікаційного призначення з 19.00 до 20.00 год., за бажанням дитини;
- кожного парного року проводити разом з батьком Новий рік, Різдво, Великодень за місцем проживання батька, але за бажанням дитини;
- побачення 17 грудня, на наступний день після Дня народження дитини, з 10.00 до 20.00 год. за місцем фактичного проживання дитини, у вільний від шкільних занять час, з правом гуляти з дитиною без присутності матері на території населеного пункту, в якому фактично проживає дитина, але за бажанням дитини.
Зобов`язано ОСОБА_4 : 
- за два дні до дня зустрічі з дитиною повідомляти батька про фактичне місце проживання, перебування дитини, а також засоби зв`язку для дистанційного контакту з дитиною;
- у разі зміни фактичного місця проживання, перебування дитини, а також засобів зв`язку для дистанційного контакту з дитиною, повідомляти про це ОСОБА_3 особисто на наступний день з дня настання таких змін та надати відповідну актуальну інформацію.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що в наданих суду письмових доказах не згадувалося жодних конкретних випадків психологічного тиск з боку батька. Надані суду матеріали не містять вказівок, що заявник коли-небудь жорстоко поводився з дитиною чи травмував її або що особиста зустріч із ним становила ризик для добробуту чи безпеки дитини. 
Суд критично поставився до тверджень, викладених у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про те, що батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі у її вихованні, не відвідує школу та не цікавиться розвитком дитини, оскільки з матеріалів справи вбачається, що батько з об`єктивних причин не може приймати активної участі у вихованні та спілкуванні дитини, яка весь час, що тривають судові справи, проживає з матір`ю, в інших населених пунктах ніж батько і навіть в іншій країні. 
Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 5151/03.01-26 від 31 липня 2020 року, який підтримав представник органу опіки в судовому засіданні, також не може в повній мірі відповідати об`єктивним обставинам, що склалися у житті сторін по справі на час закінчення судового розгляду, через те, що пройшов тривалий час, понад п`ять років, дитина виросла та змінила фактичне місце свого проживання.
Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла його представниця – ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити, яким задовольнити вимоги первісного позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які унеможливлювали б реалізацію права батька на спілкування з дитиною. 
ОСОБА_3 не погоджується з висновками Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, викладеними в рішенні від 11 березня 2026 року, щодо визначення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дитини «у разі згоди дитини» та «за бажанням дитини».
Суд ухвалив не просто враховувати побажання дитини «щодо часу форми спілкування з батьком», а встановив такий порядок виключно «у разі згоди дитини» та «за бажанням дитини». 
З огляду на вік дитини, можливість матері формувати негативне ставлення до позивача за первісним позовом створює батьку перешкоди у формуванні довірливих відносин з донькою, та враховуючи постійне проживання дитини разом із матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дитиною .
Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визначення можливості спільного відпочинку батька з дитиною в літній період і в період шкільних канікул та побачень з дитиною за місцем проживання батька, не обґрунтував наявність обставин, що суперечать інтересам дитини, становлять загрозу для дитини або унеможливлюють реалізацію таких форм участі батька у її вихованні.
ОСОБА_4 , в інтересах якої діяв її представник - ОСОБА_2 , надала відзив на апеляційну скаргу.
В своєму відзиві ОСОБА_9 зазначала, що з доводами апеляційної скарги в повній мірі погодитися не може, враховуючи подану нею апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає не законним, оскільки суд першої інстанції, змінюючи встановлений раніше порядок участі батька у вихованні дитини, не встановив істотної зміни обставин, не дослідив реальної неможливості виконання попереднього графіку фактично розширив обсяг спілкування без належного обґрунтування. При цьому судом не було належним чином враховано вік дитини, її висловлену позицію щодо небажання більш інтенсивного контакту з батьком, психоемоційний стан, сталі соціальні зв`язки дитини, режим навчання та відпочинку, а також висновки органу опіки та піклування і психологічні висновки, які свідчили про необхідність поступового та обережного розширення контактів.
ОСОБА_4 просила в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити.
Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_4 , в інтересах якої діяв її представник – ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити, яким відмовити в задоволенні вимог первісного позову, а вимоги зустрічного позову задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції жодна із заявлених вимог зустрічного позову ОСОБА_4 задоволена не була, а відповідно суд фактично задовольнив лише позов позивача, а від так твердження суду про те, що обидва позови задовольняються частково, є хибним та передчасним
Графік встановлений судом не зважає на життєвий ритм дитини та її графік існування, зокрема можливість навчання в гуртках та розваг дитини з однолітками.
Також суду, без належної мотивації відхилив два висновки органу опіки та піклування, наявних в матеріалах справи. Суд фактично вказав, що ставиться до них критично, але не навів належного та допустимого аргументування чому такі докази у справі не приймаються судами. 
Такі ж аргументи стосувалися і висновків психолога, які було відхилено судом виключно з мотивів критичного ставлення суду до них.
Зазначені висновки, надавалися суду для підтвердження обставин того, що дитина потребує постійної психологічної підтримки, як наслідок примушування до спілкування із батьком.
Рішення по суті не дотримується найкращих інтересів дитини, оскільки фактично за змістом рішення суду, останній надав пріоритет виключно інтересам батька дитини, але жодним чином не вказав, як зміна графіку відповідає саме інтересам дитини, вплив збільшеного спілкування на психоемоційний стан дитини. 
Судом першої інстанції, нівельовано позицію дитини та її вік. Так, дитині на момент розгляду справи по суті виповнилось 9 років, остання не мала бажання спілкуватися з батьком в тому числі в більшій кількості, а погоджувалась на телефонне спілкування, така позиція мала бути врахована в справі в цілому.
Суд першої інстанції при прийняті рішення обмежився виключно відсутністю доказів насильства над дитиною, але при цьому не врахував її тривожність після спілкування з батьком, психоемоційну стабільність, а також ту обставину, що психологічний вплив на дитину не обмежується фізичним насильством, він може мати прояв у формі примусового контакту.
Поза увагою суду, залишилось тривала відсутність спілкування батька з дитиною, а як наслідок, суд не міг дослідити вплив збільшення такого спілкування в примусовому порядку, в такому випадку за доцільно контакт збільшувати поступово на чому і на полягав представник відповідачки.
Ухвалюючи рішення суд не дотримався балансу між інтересами батьків та дитини, встановивши графік без врахування потреб дитини та другого з батьків; Встановлення такого графіку не визначено можливості психоемоційних наслідків для дитини, не враховує та не може враховувати графіку дитини, від так такий графік за своїм змістом нестиме виключно негативні наслідки для дитини, а тому не може відповідати її найкращим інтересам.
На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 не надходило.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Відповідно до свідоцтва про народження за час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року у справі № 759/19510/17 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_6 (Кримську) не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування:
- побачення першої та третьої суботи та неділі з 12.00 год до 18.00 год. за місцем проживання чи перебування дитини;
- під час побачень дозволити ОСОБА_3 гуляти з дитиною в присутності матері ОСОБА_6 з 14.00 год. до 16.00 год.
Зобов`язано ОСОБА_6 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_3 з його донькою надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про зміни його особисто на наступний день після настання таких обставин чи змін.
В задоволенні способу участі ОСОБА_3 у вихованні його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як гуляти під час побачень з дитиною в період часу з 14.00 год до 16.00 год на дворі за відсутності матері відмовлено.
Наведене рішення було залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.
ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу 11 лютого 2022 року.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року, у справі «Терещенко проти України», розглянутої за зверненням позивача у даній справі, було встановлено, що у справі № 759/19510/17 процес ухвалення рішення не відповідав застосовним вимогам статті 8 Конвенції, оскільки національні суди не навели відповідних і достатніх підстав для виправдання встановлення обмежень на періодичність побачень заявника з його донькою. Отже, не було встановлено, що ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини, а інтерес заявника у частіших побаченнях зі своєю дитиною не був належним чином врахований. У зв`язку з цим було порушено статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року, визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час, ОСОБА_4 проживає та зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 по  АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою старости Горбівського старостинського округу № 2 від 30 червня 2025 року № 463.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 31 липня 2020 року № 5151/03.01-26 року останній вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини змінити порядок побачення батька ОСОБА_3 , з його донькою ОСОБА_5 наступним чином: 
- встановити порядок побачення батька з дитиною щосуботи та щонеділі з 12.00 до 18.00 год за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без матері, у разі згоди дитини;
- щодня спілкуватися з дитиною через скайп чи інші засоби програмного забезпечення телекомунікаційного призначення з 19.00 до 20.00 год, за бажанням дитини;
- кожного парного року проводити разом з батьком Різдво (07.01.) з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері, але за бажанням дитини;
- щорічні побачення в День народження батька (щороку 26 жовтня) з 10.00 до 20.00 год. за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без присутності матері на території населеного пункту, в якому фактично перебуває дитина, або в якому матір зареєстрована;
- побачення 17 грудня на наступний день після Дня народження дитини з 10.00 до 20.00 год. за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без присутності матері на території населеного пункту, в якому фактично перебуває дитина, або в якому матір зареєстрована;
- за два дні до дня зустрічі з дитиною повідомляти батька про фактичне місця проживання, перебування дитини, а також засоби зв`язку для дистанційного контакту з дитиною;
- у разі зміни фактичного місця проживання, перебування дитини, місця реєстрації матері, а також засобів зв`язку для дистанційного контакту з дитиною, повідомляти про це ОСОБА_3 особисто на наступний день з дня настання таких змін та надати відповідну актуальну інформацію.
Разом з тим, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 12 листопада 2026 року № 1696 останній вважає недоцільним внесення змін до визначеного порядку участі батька ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_5 , оскільки це не відповідає найкращим інтересам дитини.
Даний висновок мотивовано тим, що:
- дитина постійно проживає з матір`ю, забезпечена належними умовами для життя, навчання, та розвитку. Батько має можливість брати участь у вихованні дитини відповідно до раніше визначеного графіка, але він його не виконує;
- у ході перевірки встановлено що батько тривалого часу не дотримується визначеного графіка, не бере участі у вихованні дитини, не підтримує з нею постійного контакту, що підтверджується поясненнями матері, педагогів, лікаря, сусідів та самої дитини. Відсутність стабільного спілкування з боку батька негативно впливає на дитину та не створює підстав для розширення його участі;
- батько, ОСОБА_3 , було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, без поважних причин не з`явився, про дату та час проведення був повідомлений належним чином. Неявка на засідання комісії без поважних причин, свідчить про відсутність належної зацікавленості у вирішенні питання.
20 жовтня 2025 року комісія у складі начальника служби у справах дітей Острицької сільської ради, начальника відділу соціальної роботи для сім ї та молоді Центру надання соціальних послуг Острицької сільської ради та Поліцейського офіцера громади СВГ ВП Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецької області виїхало по місцю проживання матері ОСОБА_4 АДРЕСА_2 для вивчення ситуації та прийняття рішення. Проведено обстеження умов проживання дитини у сім`ї, гр. ОСОБА_4 (та оцінку потреб сім`ї (20.10.2025-20.10.2025), за висновками яких умови проживання дитини задовільні. Демонструє емоційний контакт і довірливі стосунки з матір`ю. Дитина виглядає радісно та позитивно налаштована. Загрози життю та здоров`ю дитини не виявлено.
У присутності матері з дитиною ОСОБА_5 проведено бесіду з метою врахування її думки при розгляді питання щодо зміни графіку участі батька ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні. Дитина повідомила що хоче проживати разом з матір`ю, та з радістю розповідала різні історії, як вона проводить час з мамою та вітчимом. Коли спитали про батька, дитина негативно відноситься до факту проживання з батьком, різко змінила вираз обличчя, змінився настрій, наголосила що спілкуватися буде лише у телефонному режимі. Підтвердила факт що батько її не навіщав, подарунків на інші свята чи бажаних речей не отримувала. Не вітав навіть з днем народженням, за 8 років отримала 2 подарунки на день народження, що є наслідком відсутності спілкування з його боку.
Вказується, що на підтвердження того, що батько не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, надано педагогічна характеристика дитини з Чернівецького ліцею від 30 жовтня 2025 року № 14, ОСОБА_5 навчається у 3 класі. ОСОБА_11 відвідує систематично, зарекомендувала себе як старанна, уважна. Старанно виконує домашні завдання. Мати ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_4 турбується про дитину, бере активну участь у шкільному житті дитини. Підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Батько, ОСОБА_3 , вихованням доньки не займається, жодного разу не навідував доньку у школу, не цікавився її здобутками та труднощами дівчинки.
На переконання органу опіки на піклування, вищезазначені обставини свідчать про невиконання батьком ОСОБА_3 , своїх батьківських обов`язків, не піклується жодним чином про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема не цікавився її бажанням та успіхами, не бере участь в виховному та освітньому процесі, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини взагалі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не проявляє батьківської турботи.
Згідно з висновками практичного психолога, донька ОСОБА_5 переживає психологічний тиск з боку батька ОСОБА_3 , не сприймає його як батька та потребує психологічної допомоги з боку фахівців - психологів та психотерапевтів. Після зустрічей з батьком спостерігаються неспокійний сон, плаксивість, роздратованість.
Також, відповідно до висновку фахівця за результатами психологічного дослідження ОСОБА_5 від 25 червня 2020 року, у дитини спостерігається тривожність середнього ступеня, яка пов`язана із стосунками з батьком ОСОБА_3 . ОСОБА_12 відчуває тиск та нерозуміння з боку батька. Дівчинка не включає його в коло значущих, близьких людей.
Крім того, висновками психологічних досліджень, наданих психологом вищої категорії ОСОБА_13 встановлено у ОСОБА_5 високий рівень ситуативної та особистісної тривожності, пов`язаний з обставинами, які турбують дівчинку, зокрема в моменті розмови про можливість спілкування з батьком. Нав`язування та/або примушування до спілкування може бути сприйняте ОСОБА_12 , як акт емоційного насилля, що не може не впливати на її рівень самоцінності, відчуття внутрішньої тривожності та зовнішньої безпеки.
Вирішуючи спір, суд виходив з того, що необхідно змінити порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, збільшивши час та кількість побачень, та установити, що зустрічі відбуваються без участі матері ОСОБА_4 і за умови згоди дочки ОСОБА_5 , на спільне проведення часу. 
Колегія суддів не погоджується повністю з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 1 статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
За змістом частини 1 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частина 2 статті 159 СК України).
Згідно частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Відповідно до частини 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Як встановлено судом та матеріалами справи рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року у справі № 759/19510/17 визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, особисте спілкування:
- побачення першої та третьої суботи та неділі з 12.00 год до 18.00 год. за місцем проживання чи перебування дитини;
- під час побачень дозволити ОСОБА_3 гуляти з дитиною в присутності матері ОСОБА_6 з 14.00 год. до 16.00 год.
ОСОБА_3 посилався на те, що вказане рішення суду не виконується з вини ОСОБА_4 , яка не допускає його до дитини, змінює та не повідомляє місце знаходження дитини, налаштовує дочку проти батька. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 надав копії документів з виконавчого провадження № 62164863,за якими ОСОБА_4 оголошували в розшук. 
Надані ОСОБА_3 докази свідчать про те, що він має бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 та вживав активних дій щодо спілкування з дитиною згідно установленого судом графіку побачень.
ОСОБА_4 при зверненні до суду із зустрічним позовом зазначала, що ніколи не вчиняла перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з дитиною, однак відповідач не намагається установити контакт із дочкою, вона йому повідомляла про зміну місця проживання, дочка не бажає зустрічатися з батьком, оскільки такі зустрічі негативно позначаються на психологічному стану дитини. 
На підтвердження своїх доводів позивачка посилалася на висновки психологів, що мітяться в матеріалах справи, за якими у дитини спостерігається тривожність середнього ступеня, яка пов`язана із стосунками з батьком ОСОБА_3 . ОСОБА_12 відчуває тиск та нерозуміння з боку батька. Дівчинка не включає його в коло значущих, близьких людей.
З аналізу поданих сторонами доказів вбачається, що батько викликає негативні емоції в дитини у зв`язку з наявністю конфліктної ситуації між позивачкою та відповідачем, між батьками існує конфлікт щодо порядку участі у вихованні дитини та виконання ними батьківських обов`язків.
Разом з тим, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_3 поводиться агресивно чи здійснює негативний вплив на дочку. 
При цьому ОСОБА_4 не заперечує проти побачень ОСОБА_3 з дитиною, а лише бажає обмежити їх час та кількість.
Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування Первомайської міської ради від 31 липня 2020 року № 5151/03-01-26, за яким рекомендовано ОСОБА_3 здійснювати свою участь у вихованні дочки у наступний спосіб:
- побачення батька з дитиною щосуботи та щонеділі з 12.00 до 18.00 год за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без матері, у разі згоди дитини;
- щодня спілкуватися з дитиною через скайп чи інші засоби програмного забезпечення телекомунікаційного призначення з 19.00 до 20.00 год, за бажанням дитини;
- кожного парного року проводити разом з батьком Різдво (07.01.) з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері, але за бажанням дитини;
- щорічні побачення в День народження батька (щороку 26 жовтня) з 10.00 до 20.00 год. за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без присутності матері на території населеного пункту, в якому фактично перебуває дитина, або в якому матір зареєстрована;
- побачення 17 грудня на наступний день після Дня народження дитини з 10.00 до 20.00 год. за місцем реєстрації матері (а у разі відсутності реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3 ) з правом гуляти з дитиною без присутності матері на території населеного пункту, в якому фактично перебуває дитина, або в якому матір зареєстрована;
- за два дні до дня зустрічі з дитиною повідомляти батька про фактичне місця проживання, перебування дитини, а також засоби зв`язку для дистанційного контакту з дитиною;
- у разі зміни фактичного місця проживання, перебування дитини, місця реєстрації матері, а також засобів зв`язку для дистанційного контакту з дитиною, повідомляти про це ОСОБА_3 особисто на наступний день з дня настання таких змін та надати відповідну актуальну інформацію.
Вказаний висновок органу опіки та піклування Первомайської міської ради є одним із доказів у справі і оцінений судом першої інстанції разом з іншими наявними у справі доказами, зокрема, суд першої інстанції не погодився в повному обсязі з визначеним способом участі батька у спілкуванні та вихованні доньки з огляду на те, що зазначений висновок складено у 2020 році. За цей час до ухвалення рішення у справі змінилися життєві обставини сторін, зокрема, дитина сторін ОСОБА_5 подорослішала, сторони змінили своє місце проживання ( мати з дочкою – Чернівецька область, Чернівецький район, село Банчени; батько – м. Київ).
За місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Острицька сільська рада Чернівецького району Чернівецької області як орган опіки та піклування надала висновок від 12 листопада 2026 року № 1696, де вважає недоцільним внесення змін до визначеного порядку участі батька ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_5 , оскільки це не відповідає найкращим інтересам дитини.
Даний висновок мотивовано тим, що:
- дитина постійно проживає з матір`ю, забезпечена належними умовами для життя, навчання, та розвитку. Батько має можливість брати участь у вихованні дитини відповідно до раніше визначеного графіка, але він його не виконує;
- у ході перевірки встановлено що батько тривалого часу не дотримується визначеного графіка, не бере участі у вихованні дитини, не підтримує з нею постійного контакту, що підтверджується поясненнями матері, педагогів, лікаря, сусідів та самої дитини. Відсутність стабільного спілкування з боку батька негативно впливає на дитину та не створює підстав для розширення його участі;
- батько, ОСОБА_3 , було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, без поважних причин не з`явився, про дату та час проведення був повідомлений належним чином. Неявка на засідання комісії без поважних причин, свідчить про відсутність належної зацікавленості у вирішенні питання.
Суд першої інстанції критично поставився до цього висновку, з чим й погоджується апеляційний суд погоджується з цим, оскільки за висновком цього органу опіки та піклування він погодився з визначеним способом, що був встановлений судовим рішенням ще в 2019 році, коли дитині було три роки, не врахував поведінку матері, яка ухилялася від виконання цього судового рішення, про що свідчать матеріали виконавчого провадження, не надав оцінки зміні місця проживання сторін та дитини, надавши перевагу інтересам матері дитини, не саме інтересам дитини.
В судове засідання апеляційного суду представники зазначених органів опіки та піклування в судове засідання не з`явилися.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 пропонувала проводити зустрічі дитини з батьком у присутності матері, посилаючись на нестабільний психологічний стані дитини, а відтак вважає, що це буде відповідати інтересам дитини. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з тим, що при вирішенні спору безперечно необхідно враховувати передусім інтереси дитини, зважаючи на конкретні обставини справи. У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та про те, що доцільно надати можливість батькові ОСОБА_3 проводити зустрічі з сином без участі матері, створивши умови для налагодження довірливих батьківсько - дитячих стосунків.
Як вбачається з матеріалів справи, батько дитини стабільно проявляє бажання бачитись з дочкою, брати участь у її вихованні згідно установленого судом графіку побачень. Обставин, які б свідчили про неможливість спілкування батька ОСОБА_14 з дочкою судом не установлено, а ОСОБА_4 не надано. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.
При цьому, позивачка не подала доказів для підтвердження своїх доводів про необхідність зменшення кількості та часу побачень ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5 . У зв`язку з цим слід врахувати, що ОСОБА_5 , 2016 року народження, потребує як материнської, так і батьківської підтримки, любові і турботи, яку має можливість та зобов`язаний їй надавати рідний батько ОСОБА_3 .
Доводи зустрічної позовної заяви, які повторюються в доводах апеляційної скарги, з посиланням на висновки психологів, зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що висновками психологів, датованими листопадом 2020 року, ОСОБА_5 переживає психологічний тиск з боку батька, неприйняття його особи потребує психологічної допомоги.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що у ситуації, що склалася, необхідно звернути увагу ОСОБА_4 на те, що відновлення позитивного образу батька у сприйнятті дочки і налагодження їх дитячо - батьківських стосунків вимагає, в першу чергу, від матері дитини, з якою вона постійно проживає, відмови від конфліктної позиції у відносинах з ОСОБА_3 , зміни манери спілкування між сторонами та дочкою, з тим, щоб усунути її тривожні очікування, добитись прихильності до батька та емоційного комфорту дитини.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина 8 статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).
Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України це право дитини конкретизовано, зокрема у статті 171 СК України, яка регулює врахування думки дитини при вирішенні питань, які стосуються її життя.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
У справах, що виникають із спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Як видно з матеріалів справи, в даний час у зв`язку з наявністю конфліктної ситуації між колишнім подружжям батько викликає негативні емоції у дочки, яка проживає з матір`ю. У висновку Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 06 листопада 2025 року містяться посилання на пояснення малолітньої ОСОБА_5 у присутності матері про те, що «дитина негативно відноситься до факту проживання з батьком, різко змінила вираз обличчя, змінився настрій, наголосила що спілкуватися буде лише у телефонному режимі. Разом з тим, судом установлено, що батько дитини постійно проявляє бажання бачитись з дочкою, хоче брати участь у її вихованні, між тим ОСОБА_4 ухиляється від виконання судового рішення щодо його участі у житті дитини.
У справі, що переглядається, суди не встановили негативної поведінки ОСОБА_3 , яка могла б зашкодити дитині, чи виключних обставин, які свідчили б про необхідність обов`язкової присутності відповідача під час побачень батька з донькою.
У цій ситуації, на думку колегії суддів, необхідно зберегти можливість ОСОБА_3 відновити приязні стосунки з дочкою, що буде відповідати найкращим інтересам дитини.
Однак, зміна порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною за необхідності, як зазначив в оскаржуваному рішенні суд, дотримання обов`язкової умови - отримання формальної згоди дитини на спільне проведення часу може взагалі унеможливити зустрічі ОСОБА_3 з дочкою, яка є малолітньою, проживає з матір`ю і може перебувати під впливом інших осіб та до відновлення гарних відносин з батьком може не повністю розуміти цінності батьківської любові і турботи. При цьому ОСОБА_3 має проявляти терпіння і турботу, власною поведінкою добитися прихильності дитини і довести, що готовий надалі всіляко підтримувати дочку. З огляду на це, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині заслуговують на увагу.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не задовольнив його вимоги щодо проведення спільного часу з дочкою під час літнього відпочинку, шкільних канікул, перебування ОСОБА_3 у відпустці, також перенесення зустрічей у разі хвороби дитини, апеляційним судом відхиляються, оскільки стосуються договірного врегулювання виконання батьківських обов`язків та потребують досягнення згоди між сторонами, а тому правильно не задоволені судом першої інстанції.
Одночасно, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_4 , що суд першої інстанції визначив занадто багато вихідних днів (щосуботи та щонеділі) та часу побачень батька з дитиною, оскільки у даному випадку порушуються права матері дитини на проведення вихідних разом з дочкою та права самої дитини присвячення вихідних власним потребам.
При цьому доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом розпорядку дня дитини, відвідування школи, інших занять не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки відповідних доказів на підтвердження обставин розпорядку дня дитини, зокрема вихідних днів, ОСОБА_4 суду не надала. 
Інші аргументи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, змінити порядок участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , 2016 року народження, встановивши їх зустрічі:
- кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 години до 17 години в межах населеного пункту за місцем проживання дитини без присутності матері;
- необмежене спілкування з дитиною особисто засобами програмного забезпечення телекомунікаційного призначення;
-  кожного парного року проводити разом з батьком Новий рік, Різдво, Великодень без присутності матері;
- побачення 17 грудня, на наступний день після Дня народження дитини, з 10.00 до 20.00 год. за місцем фактичного проживання дитини, у вільний від шкільних занять час, без присутності матері.
Вказаний порядок участі батька у вихованні дочки не суперечить інтересам сторін та інтересам дитини, не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини і буде відповідати обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Отже, ураховуючи те, що в частині визначення способів участі батька у вихованні доньки, судом не враховано в повній мірі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та норми матеріального права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскаржуване судове рішення в цій частині не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2026 року слід змінити, визначивши порядок участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , 2016 року народження, встановивши наступний графік їх побачень:
- кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 години до 17 години в межах населеного пункту за місцем проживання дитини без присутності матері;
- необмежене спілкування з дитиною особисто засобами програмного забезпечення телекомунікаційного призначення;
-  кожного парного року проводити разом з батьком Новий рік, Різдво, Великодень без присутності матері;
- побачення 17 грудня, на наступний день після Дня народження дитини, з 10.00 до 20.00 год. за місцем фактичного проживання дитини, у вільний від шкільних занять час, без присутності матері.
В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Між тим зміна оскаржуваного рішення у цій справі не тягне за собою перерозподілу судових витрат.
Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла його представниця – ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , в інтересах якої дів її представник – ОСОБА_2 , задовольнити частково. 
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2026 року змінити.
Визначити ОСОБА_3 такий спосіб його участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею:
- кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 години до 17 години в межах населеного пункту за місцем проживання дитини без присутності матері;
- необмежене спілкування з дитиною особисто засобами програмного забезпечення телекомунікаційного призначення;
-  кожного парного року проводити разом з батьком Новий рік, Різдво, Великодень без присутності матері;
- побачення 17 грудня, на наступний день після Дня народження дитини, з 10.00 до 20.00 год. за місцем фактичного проживання дитини, у вільний від шкільних занять час, без присутності матері.
В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська
Повне судове рішення складено 22 травня 2026 року.