Справа № 698/138/26
Провадження № 2/698/229/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
(заочне)

05 травня 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючої – судді Лазаренка В.В.,
при секретарі судових засідань – Триліс Я.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 року ТОВ «Санфорд Капітал» через свого представника Маслюженка М.П. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість в розмірі 82612,82 грн., з яких: 78006,19 грн. – заборгованість за основним боргом, 4606,63 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, а також просить стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн..
Позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р25.21846.004601155, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 82691,00 грн. строком на 60 місяців з дня підписання договору, тобто до 30.11.2023 року, із процентною ставкою 1,99 % річних від залишкової суми кредиту.
Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 82691,00 грн., з яких був сплачений на рахунок СК «ПЗУ Україна страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 14067,76 грн.. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентами платежами лише частково на суму 30500,08 грн., у зв`язку з чим станом на 30.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 82612,82 грн., з яких: 78006,19 грн. – заборгованість за основним боргом, 4606,63 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 
16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, згідно умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 
29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 ..
Ухвалою суду від 02.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу у спрощеному провадженні без виклику сторін.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чино, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. 
Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності дост. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до вимогст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.
Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – цедомовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.
Судом встановлено, що 30.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р25.21846.004601155.
У пунктах 1.1-1.3 кредитного договору сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 82691,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, строком на 60 місяців із процентною ставкою 1,99 % річних від залишкової суми кредиту.
Кредитний договір № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року та Паспорт споживчого кредиту до нього з аналогічними умовами підписано ОСОБА_1 шляхом накладення власноручного підпису, що свідчить про його ознайомлення з умовами кредитування в АТ «Ідея Банк» та їх погодження.
Крім того, 30.11.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Р25.21846.004601155, згідно умов якого договір укладається строком на 12 місяців, розмір страхового внеску за цим договором становить 14067,76 грн..
Згідно ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту 30.11.2018 року ОСОБА_1 видано кредит у розмірі 68623,24 грн.. Підстава: договір № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року. 
Згідно ордеру-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу 30.11.2018 року ОСОБА_1 видано кредит у розмірі 14067,76 грн.. Підстава: страховий платіж від ОСОБА_1 ..
Згідно виписки за кредитним договором № Р25.21846.004601155 за період з 30.11.2018 року по 16.11.2023 року вбачається, що 30.11.2018 року на рахунок НОМЕР_1 було перераховано кошти у розмірі 82691,00 грн.. Призначення платежу: видача кредиту згідно кредитного договору № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року. 
Згідно наданої АТ «Ідея Банк» довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року станом на 16.11.2023 року становить 173859,21 грн., з яких: 78006,19 грн. – заборгованість за основним боргом, 4606,63 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 91246,39 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 
16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, згідно умов якого АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Сонаті» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до платіжної інструкції від 17.11.2023 року № 608 ТОВ «ФК «Сонаті» заплатило АТ «Ідея Банк» грошові кошти у сумі 2795777,00 грн., призначення платежу: фінансування відступлення прав вимоги, згідно договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року без ПДВ. 
29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступає, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до платіжних інструкцій від 29.12.2023 року № 13, 28.02.2024 року № 1, 29.02.2024 року № 3, 29.02.2024 року № 4, 29.02.2024 року № 5 ТОВ «Санфорд Капітал» заплатило ТОВ «ФК «Сонаті» грошові кошти у загальній сумі 2933447,18 грн., призначення платежу: згідно договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року за права вимоги, без ПДВ. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року в сумі 173859,21 грн., з яких: 78006,19 грн. сума заборгованості за основним боргом; 4606,63 грн. сума заборгованості за відсотками, 91246,39 грн. сума заборгованості за комісією, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань – 1564 днів. 
Так, за умовами кредитного договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 82691,00 грн. строком на 60 місяців. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом перерахування на банківську платіжну картку підтверджений достовірним та належним доказом, а саме випискою за кредитним договором № Р25.21846.004601155.
У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 82691,00 грн., які в добровільному порядку повернуті лише частково у розмірі 4684,81 грн., тому решта грошових коштів у розмірі 78006,19 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал», яке набуло права вимоги.
При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача процентів у розмірі 4606,63 грн., суд виходить з наступного.
У пункті 1.3 кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту. 
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем грошові кошти отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуто заборгованість за нарахованими процентами в сумі 4606,63 грн., а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал», яке набуло права вимоги.
За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за кредитним договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 82612,82 грн., з яких: 78006,19 грн. – заборгованість за основним боргом; 4606,63 грн. – заборгованість по процентам.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн..
Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем надав до суду договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Санфорд Капітал» уклало з АО «Альянс ДЛС» договір про надання правничої допомоги.
Крім того, надано Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 6 від 09.01.2026 року, відповідно до якого АО «Альянс ДЛС» надало ТОВ «Санфорд Капітал» наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника – 1 год. – 1200,00 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника – 1 год. – 6000,00 грн.. Загальна сума 7200,00 грн..
Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такі види правових послуг, як: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.
Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. 
Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.
Отже, суд виходячи з критерію реальності послуг за надання правової допомоги та розумності її розміру за конкретних обставин справи важає, що справедливою та реальною сумою, яка може бути сплачена позивачем, виходячи з наданих цін за підготовку (складання) позовної заяви є 3000 грн. 00 коп.. 
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу згідно договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року у розмірі 3000,00 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 205, 207, 526, 625, 626, 628, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, ідентифікаційний код юридичної особи: 43575686) заборгованість за кредитним договором № Р25.21846.004601155 від 30.11.2018 року у розмірі 82612 (вісімдесят дві тисячі шістсот дванадцять) грн. 82 (вісімдесят дві) коп..
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, ідентифікаційний код юридичної особи: 43575686) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко