ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа № 691/595/26 
провадження №3/691/236/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року	Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л. В. 	

розглянувши матеріали, які надійшли з СПД № 1 ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, 
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 474516 від 13.04.2026, ОСОБА_1 13.04.2026 близько 02 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 . 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він приїхав до дружини із своїм кумом та сіли вечеряти. В цей час дружина повідомила, що вона з ним розлучається. Потім прийшла теща та вони з дружиною почали провокувати його на конфлікт і викликали поліцію. При цьому він нікого не ображав, а зібрався та пішов ночувати до товариша.
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Під психологічним насильством у сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.
У матеріалах справи наявне письмове пояснення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 вчинив сварку, у ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та спричинив фізичний біль. Також наявне письмове пояснення ОСОБА_3 про те, що дочка їй повідомила, що чоловік на постійній основі вчиняє сварки. Прийшовши до дочки вона почала робити зятю зауваження, а останній у відповідь вчинив сварку з нею та дочкою.
Із досліджених пояснень вбачається, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація, пов`язана з повідомленням останньої про наміри розлучитися. При цьому ОСОБА_1 заперечує факт домашнього насильства, а ОСОБА_2 і її мати ОСОБА_3 (яка є явно зацікавленою особою), стверджують, що таке насильство відбулося. При цьому при твердженні про застосування проти останніх фізичної сили, матеріали справи не містять доказів, що такі дії вчинялися.
Тому в даній ситуації явно вбачається ймовірність двох варіантів розвитку події: 1. ОСОБА_1 дійсно здійснив домашнє насильство; 2. ОСОБА_2 за підтримки своєї матері ОСОБА_3 , спровокувала конфліктну ситуацію та викликала поліцію з метою дискредитувати свого чоловіка, з яким має намір розлучитися, з метою подальшого використання цієї обставини при розлученні та визначенні місця проживання спільних дітей.
На підставі викладеного та враховуючи, що матеріали справи не містять переконливих доказів вчинення домашнього насильства крім пояснень зацікавлених осіб, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинення таких дій заперечує, а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя 	Л. В. Подорога