Номер провадження: 22-ц/813/842/26 
Справа № 521/2188/24
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідачі - Комунальне підприємство «Міжлиманське», Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області, Одеська обласна державна адміністрації,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року, ухвалене Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Мурзенка М.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міжлиманське», Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, Одеської обласної державної адміністрації про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому із посиланням як на правове обґрунтування вимог на положення ст. 1, 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 3, 4 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення п. 4 правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, ст. 12, 14, 16 Закону України «Про захист прав споживачів» просила:
- визнати незаконними та такими, що порушують п. 4 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» дії відповідача Комунального підприємства «Міжлиманське» щодо ненадання необхідної, доступної, своєчасної та достовірної інформації;
- визнати незаконними та такими, що порушують Закону України «Про захист прав споживачів» та Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України дії відповідача КП «Міжлиманське» щодо припинення постачання води за адресою АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати КП «Міжлиманське» усунути перешкоди позивачу в користуванні послугами централізованого водопостачання шляхом відновлення водопостачання будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати КП «Міжлиманське» надати технічні умови та здійснити перепідключення ОСОБА_1 до нового водогону відповідно до умов, які викладені у Рішенні Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області з наданням акту щодо технічної готовності.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та здійснила підключення до Іллінської водопровідної мережі по вулиці Чкалова в точці приєднання мереж споживача до мережі централізованого водопостачання виконавця шляхом встановлення колодязя на межі з водопровідною трубою з встановлення водомірного вузла згідно замовленого нею проекту водопостачання та встановлення водомірного вузла, про що свідчить Акт на опломбування з`єднання водомірного вузла № 6767 від -2.06.2009 та Акт № 6768 технічного обстеження водомірного вузла від 03.06.2009 ТОВ «Інфорксводоканал».
Отже, з 2009 року позивачка є споживачем послуг централізованого холодного водопостачання за вказаною адресою з 2009 року, в теперішній час надавачем послуг є КП «Міжліманське» (Відповідач-1), і після утворення Усатівської ОТГ, до складу якої входить і село Іллінка, центральна сільська водопровідна мережа (водогін) перейшов на баланс Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області (Відповідач-2), у 2021 році змінився виконавець послуг з водопостачання на Комунальне підприємство «Міжлиманське» Усатівської сільської ради.
26.11.2021 позивачем підписано заяву на приєднання до Публічного договору надання послуг з водопостачання з Відповідачем-1, не має заборгованості за надані останнім послуги.
На вулиці Чкалова було розміщено оголошення про проведення робіт за рахунок відповідача Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, без зазначення виду робіт.
03 лютого 2024 року позивачеві зателефонував контролер КП «Міжлиманське» та повідомив про відключення її від водопостачання, проте їй не надано було інформацію щодо підстав та строку такого відключення, та щодо умов, за яких водопостачання буде відновлено.
Позивач зверталась письмово до Усатівської сільської ради з приводу надання відповідної інформації та копії рішення про припинення водопостачання, проте запитуваної інформації в повному обсязі не отримала, оскільки було повідомлено лише про те, що начебто комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради у серпні 2023 року розглянуто питання та вирішено визнати аварійною ділянку водопровідної труби в районі вулиці Чкалова, без конкретизації конкретної ділянки.
Рішення Усатівської сільської ради про прийняте рішення про ремонт водопровідної труби шляхом її заміни та порядок перепідключення діючих абонентів, терміни виконання таких робіт позивачці не надані, на сайті відповідачів не опубліковані.
12.02.2024 Відповідач-1 припинив водопостачання шляхом від`єднання позивача як діючого абонента без будь-яких повідомлень, приписів, попередження, рішень про перепідключення до нової труби тощо.
По факту відключення позивача та інших мешканців від постачання питної води подане колективне звернення до органів поліції та складеного адміністративний протокол, і позивачу відомо про ненадання відповідачем-2 акту технічного огляду на підключення.
Оскільки Відповідач-1, користуючись своїм монопольним становище, зловживає таким на ринку централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до ущемлення інтересів позивача як споживача його послуг, позивач вважає протиправними дії відповідачів, що порушують її права, а тому змушена звертатися до суду (а.с. 1-33).
Відповідачем КП «Міжлиманське» надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність порушень прав позивача з боку КП «Міжлиманське», оскільки водопостачання позивачу було припинено з огляду на відключення старої азбестобетонної системи водогону та перепідключення абонентів до нової системи, позивача було повідомлено про необхідність з метою підключення здійснити виведення прибору обліку води згідно встановлених правил, проте позивачкою такі вимоги виконані не були, у зв`язку із чим в неї відсутнє водопостачання, оскільки подачу води старим водогоном припинено, а до нового позивачку не підключено (а.с. 39-42).
Відповідачем Одеською обласною державною адміністрацією (Відповідач-3) надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність порушення прав позивача з боку Одеської обласної державної адміністрації, надано копію ліцензії КП «Міжлиманське» на право здійснення діяльності з надання послуг централізованого водопостачання (а.с. 43-46).
Відповідачем Усатівською сільською радою надано відзив на позовну заяву, в якому сільський голова просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що КП «Міжлиманське» здійснює господарську діяльність самостійно, позивачці було надано необхідну інформацію щодо порядку підключення до нового водогону, позивачці необхідно звернутись до КП «Міжлиманське» з відповідною заявою, облаштувавши попередньо колодязь для встановлення вузла обліку (а.с. 54-64).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано незаконними дії Комунального підприємства «Міжлиманське» щодо ненадання ОСОБА_1 необхідної, доступної, своєчасної та достовірної інформації щодо зміни умов надання послуг холодного водопостачання будинку за адресою АДРЕСА_2 .
В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Стягнуто з Комунального підприємства «Міжлиманське» в дохід держави судовий збір в сумі 1211,2 грн (а.с. 101-102зв.).
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Визнати незаконними та такими, що порушують п. 4 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» дії відповідача Комунального підприємства «Міжлиманське» щодо ненадання необхідної, доступної, своєчасної та достовірної інформації щодо зміни умов надання послуг холодного водопостачання будинку за адресою АДРЕСА_2 .
Визнати незаконними та такими, що порушують Закон України «Про захист прав споживачів» та Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України дії відповідача КП «Міжлиманське» щодо припинення постачання води за адресою АДРЕСА_2 .
Зобов`язати відповідача Усатівську сільську раду Одеського району Одеської області надати позивачу рішення щодо порядку заміни водогону за адресою АДРЕСА_2 .
Доводами апеляційної скарги є те, що:
- судом не враховано, що саме з причини неотримання позивачем необхідної, доступної, своєчасної та достовірної інформації щодо зміни умов надання послуг холодного водопостачання, позивач не мав змоги приєднатися на законних підстава до водогону та користуватися водопостачанням;
- судом не враховано того факту, що самого порядку перепідключення у зв`язку із прокладанням нового водогону ні на момент розгляду справи в суді першої інстанції, ні на час звернення до суду із апеляційною скаргою відповідачами не надано;
- судом не враховано, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» заборонено відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від систем енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення;
- судом не враховано факт відключення від водопостачання у лютому місяці та відсутності інформації щодо надання терміну на будування та встановлення колодязю споживачами у зимовий період за свій рахунок у розмірі 5000 грн;
- скаржник наголошує на тому, що КП «Міжлиманське» були проведені заздалегідь заплановані ремонтні роботи діючого водогону на підставі рішення Усатівської сільської ради, яка проклала новий водогін ще влітку 2023 року та мала достатньо часу на те, щоб надати необхідну інформацію споживачам відповідно до діючого законодавства (а.с. 103-105).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
У судове засідання 19.05.2026 учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_1 та відповідачі - Комунальне підприємство «Міжлиманське», Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області, Одеська обласна державна адміністрації є користувачами підсистеми «Електронний суд» та судові повістки-повідомлення на 19.05.2026 отримали в електронних кабінетах, що підтверджується довідками про доставку електронного документа від 27.03.2026 (а.с. 134-135зв.), не з`явилися.
Від позивача (скаржника) ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Вказане в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання належного їй будинку за адресою належного їй на праві приватної власності в цілому: АДРЕСА_1 , що підтверджується також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер витягу 243179918 від 05.02.2021 10:52:18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2284266751210 – дата і час реєстрації 30.12.2020 на підставі рішення державного реєстратора від 05.01.2021 (а.с. 7), а також заявою про приєднання до публічного договору про надання послуг з водопостачання від 26.11.2021, укладеним між позивачкою та КП «Міжлиманське» Усатівської сільської ради (а.с. 21).
Рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 09.08.2023 визнано як нагальну потребу заміну водопровідних труб, зокрема, в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією протоколу № 2 засідання вказаної комісії від 09.08.2023 (а.с. 60-63).
Рішенням зазначеної комісії від 04.12.2023 (протокол № 3) визнано непридатною для використання лінію водопостачання в АДРЕСА_1 (а.с. 79-81).
Від імені та в інтересах ОСОБА_1 адвокат Головко С.М. 05.02.2024 звернувся із адвокатським запитом до Усатівської сільської ради, в якому просив надати повний текст рішення про визнання аварійності труби на вул. Чкалова с. Іллінка та рішення на її заміну з інформацією за чий кошт має бути виконаний ремонт, також інформацію про ліцензію, на підставі якої КП «Міжлиманське» здійснює централізоване водопостачання та водовідведення (а.с. 22-23).
У відповіді Вих. № 259 від 09.02.2024 на адвокатський запит Усатівська сільська рада повідомила, що 09.08.2023 на засіданні комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області було розглянуто питання та вирішено визнати аварійною, непридатною для використання ділянку водопровідної труби в районі, зокрема, вулиці Чкалова (копія протоколу № 2 від 09.08.2023 в частині розгляду питання додається) (а.с. 24-25).
Також Усатівською сільською радою на звернення ОСОБА_1 ВА-16850192 від 12.02.2024 за вх. № 308 надано відповідь, в якій зазначено, що азбестоцементна труба, яка проходила АДРЕСА_1 , не витримувала напору води, що призводило до частих проривів, тому комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради було прийнято рішення про її заміну.
Повідомлено, що у більшості європейських країн азбестоцементні матеріали повністю заборонені або існує жорстке обмеження на їх використання. У 1999 році Європейською комісією була прийнята Директива +1999/77/ЄС про заборону використання азбесту та азбестовмісних матеріалів та виробів. Також Україна підписала Пармську Декларацію на 5-й Конференції Міністрів з питань охорони здоров`я та охорони навколишнього середовища та взяла на себе зобов`язання розробити національний план дій по ліквідації пов`язаних з азбестом захворювань до 2015 року. ВООЗ рекомендує заборонити використання всіх форм азбесту, як найефективніший спосіб боротьби з азбестообумовленими захворюваннями. 
Заміна труби проводиться безкоштовно.
Звернуто увагу, що по АДРЕСА_1 числиться 91 особовий рахунок на водопостачання. Станом на день надання вказаної відповіді усіма жителями по АДРЕСА_1 були здійснені заходи з підключення до нового водоводу, окрім будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 
АДРЕСА_1 ще тривають, встановлення пожежних гідрантів передбачено (а.с. 30).
З пояснень представника відповідача КП «Міжлиманське» вбачається, що на виконання зазначеного рішення було прокладено нову трубу водопостачання, підключено до водопостачання абонентів по АДРЕСА_1 , на час пред`явлення позову позивачку підключено не було у зв`язку із невиконанням нею умов підключення (облаштування колодязя для встановлення приладу обліку).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та беззаперечні докази надання позивачу як споживачу послуг водопостачання, що надаються відповідачем КП «Міжлиманське» своєчасної та повної інформації щодо припинення водопостачання, його причини та необхідні дії, що має вчинити позивач для відновлення водопостачання.
Посилання представника відповідача КП «Міжлиманське» на відмову позивача від виконання необхідних для підключення дій до часу пред`явлення позову також не підтверджено належними та допустимими доказами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними дій стосовно ненадання позивачу необхідної, доступної, своєчасної та достовірної інформації щодо зміни умов надання послуг холодного водопостачання будинку.
Водночас, суд відмовив в задоволенні позову в частині визнання незаконними дій КП «Міжлиманське» щодо припинення водопостачання будинку позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що таке припинення відбулось внаслідок припинення експлуатації лінії водопостачання по АДРЕСА_1 як такої на підставі відповідного рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 04.12.2023 р. (протокол № 3), яким визнано непридатною для використання лінію водопостачання в АДРЕСА_1 у зв`язку із забороною використання для постачання питної води азбестоцементних труб (а.с. 79-81).
Також, суд вважав, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області надати позивачу рішення щодо порядку заміни водогону за адресою АДРЕСА_2 , оскільки суду не надано доказів прийняття вказаним відповідачем зазначеного рішення.
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини виникли міх сторонами з приводу захисту прав позивачки як споживача послуг, що надаються Відповідачем-1 КП «Міжлиманське» позивачці, з водопостачання через неповідомлення їй підстав та причин відключення від старого водогону та необхідності та порядку підключення до нового, що вважає порушенням своїх прав як споживача.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) споживачі питної води, послуг з питного водопостачання мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним санітарним нормам і правилам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання; одержання в установленому порядку повної, достовірної, своєчасної інформації про якість питної води, обсяги її реалізації, режими подачі та порядку розрахунку тарифів на послуги централізованого водопостачання.
Вказаному праву споживачів відповідає обов`язок підприємства питного водопостачання забезпечити, зокрема, виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору; впровадження новітніх технологій виробництва питної води, ресурсозберігаючих технологій та обладнання; вжиття заходів щодо забезпечення населення питною водою у випадках порушень функціонування систем централізованого водопостачання (аварійні ситуації); вирішення ситуаційних питань, пов`язаних з порушенням функціонування систем централізованого водопостачання (аварійні ситуації) (ст. 23 Закону № 2918-III).
Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ № 690 від 05.07.2019 р. (із змінами), послуги надаються споживачам безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
У разі планової перерви в наданні послуг (проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонту та іншими нормативно-правовими актами) виконавець зобов`язаний повідомити споживачу через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку планову перерву не пізніш як за 10 робочих днів. У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні послуги.
У разі застосування перерви в наданні послуг для ліквідації наслідків аварії виконавець зобов`язаний повідомити споживачу через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку перерву не пізніш як через три години з початку перерви. У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні послуги.
Способами, що гарантують доведення інформації до споживача, є оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті виконавця (за наявності), у під`їзді, на дошці оголошень (за наявності), в електронній системі обліку розрахунків споживача (за наявності), або повідомлення споживачу за допомогою засобів зв`язку, електрозв`язку (зокрема електронною поштою), номер/адреса яких зазначені споживачем у заяві-приєднанні до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або у розділі “Реквізити і підписи сторін” у всіх інших договорах.
В Публічному Типовому договорі як Додатку № 1 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення які є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, до якого приєдналася позивачка 26.11.2021 (текст розміщений за посиланням https://usativska-rada.gov.ua/tipovij-individualnij-dogovir-2/#more-12220 на сайті Усатівської сільської ради, КП «Міжлиманське») у п. 53 зазначено, що виконавець надсилає повідомлення, документи та інформацію, що передбачені цим договором, на поштову адресу споживача або іншими засобами зв`язку, зазначеними споживачем.
Адресою споживача ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_1 .
В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та беззаперечні докази надання позивачу як споживачу послуг водопостачання, що надаються відповідачем КП «Міжлиманське» своєчасної та повної інформації щодо припинення водопостачання, його причини та необхідні дії, що має вчинити позивач для відновлення водопостачання за вказаною адресою, що зазначена в договорі.
Хоча позивачкою і ставиться питання про скасування рішення в цілому, проте жодних доводів щодо незаконності рішення про задоволення позову в наведеній частині апеляційна скарга не містить, тому колегія суддів погоджує такі висновки суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду про відмову у задоволенні її позову в частині незаконності дій Відповідача-1 КП «Міжлиманське» щодо припинення постачання їй води за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання вказаного відповідача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 централізованим холодним водопостачанням шляхом відновлення водопостачання до належного їй будинку, то колегія суддів погоджує висновок суду про те, що оскільки з матеріалів справи вбачається, що таке припинення відбулось внаслідок припинення експлуатації лінії водопостачання по АДРЕСА_1 як такої на підставі відповідного рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при виконкомі Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 04.12.2023 р. (протокол № 3), яким визнано непридатною для використання лінію водопостачання в АДРЕСА_1 у зв`язку із забороною використання для постачання питної води азбестоцементних труб, то відсутня відповідна незаконність дій вказаного відповідача-1.
Припинення водопостачання з боку Відповідача-1 відбулося не для конкретного споживача ОСОБА_1 , а для всіх споживачів, що були під`єднані до старого водогону, у зв`язку з його заміною на новий.
Щодо відсутності будь-якого рішення Усатівської сільської ради щодо заміни водогону із порядком перепідключення діючого абонента за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення розумного терміну для здійснення перепідключення з урахуванням зимового періоду та військового стану, то докази прийняття Радою такого рішення відсутні, як і докази того, що відповідне рішення мало прийматися радою.
Посилання заявниці в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» заборонено відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від систем енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення, є власним помилковим тлумаченням позивачкою вказаної норми закону у співвідношенні до виниклих спірних правовідносин сторін, оскільки позивачку КП «Мідлиманське» не відключав, а здійснив заміну водогону.
Щодо вимоги позивачки про зобов`язання КП «Міжлиманське» Усатівської сільської ради відновити водопостачання до будинку АДРЕСА_1 , то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 23 Закону України від 10 січня 2002 року № 2918-III «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією, регулюється Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
За приписами частини першої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил. Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж.
Місце встановлення вузла комерційного обліку води визначається відповідно до Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 206 (далі - Порядок № 206), та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 (далі - Правила № 190).
У Пункті 11 Порядку № 206 зазначено, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил та з урахуванням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» і не потребує видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, а також погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.
Аналогічні вимоги щодо наявності проєктної документації для встановлення вузла комерційного обліку також міститься і в розділі V Правил № 190.
Абзацами другим та третім пункту 13 Порядку № 206 визначено, що для споживача комунальних послуг, якому послуга з постачання теплової енергії та/або гарячої води постачається зовнішніми інженерними мережами для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності на стороні споживача в кожній точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж. У разі неможливості встановлення вузла комерційного обліку на межі майнової належності вузол комерційного обліку встановлюється за домовленістю сторін в іншому місці, якомога ближче до межі майнової належності.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 206 приміщення, в якому встановлюється вузол комерційного обліку, обстежується представниками оператора зовнішніх інженерних мереж та власником (співвласниками) будівлі або їх уповноваженими представниками, виконавцем комунальної послуги (якщо виконавець комунальної послуги не є оператором зовнішніх інженерних мереж). За підсумками обстеження складається протокол узгодження місця встановлення вузла комерційного обліку у довільній формі.
Також відповідно до пункту 5.2 Правил № 190 вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника, в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.
Отже, положення абзаців другого і третього пункту 13, пункту 15 Порядку № 206 та пункту 5.2 Правил № 190 визначають обов`язок встановлення вузлів комерційного обліку на межі майнової належності на стороні споживача в кожній точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж, однак також допускають можливість, за згодою сторін, встановлення вузла комерційного обліку води в іншому місці, ніж у тому, що є межею майнової (балансової) належності.
Водночас Порядок № 206 і Правила № 190 не передбачають вимог щодо необхідності перенесення споживачем вже встановлених на момент набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (02 серпня 2017 року) вузлів обліку води на інше місце.
У постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 314/2990/21 Верховний Суд, вирішуючи питання про наявність підстав для зобов`язування споживача самостійно переносити раніше облаштований лічильник водопостачання та обраховувати плату за споживання води, при його наявності, за встановленими нормативами, дійшов висновку, що за наявності у будинковолодінні позивача справного вузла обліку споживання холодної води та за відсутності порушень встановлених відповідно до Правил № 190 від 27.06.2008, дії відповідача щодо нарахування плати за надання послуг згідно з пунктом 13 Правил № 690 та Типового договору є незаконними.
Наведене свідчить про відсутність у позивачки обов`язку звертатися до Відповідача-1 для отримання нової схеми розмежування, на що помилково посилався Відповідач-2 у своєму відзиві на позов.
Проте, вказане стосується лише обов`язку Відповідача-1 здійснити перепідключення ОСОБА_1 до нового водогону, а в іншій частині вимог – що це має бути відповідно до умов, викладених у Рішенні Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, про наявність якого докази відсутні, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 376 ЦПК України).
Вказані порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права в частині позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Міжлиманське» про зобов`язання здійснити перепідключення ОСОБА_1 до нового водогону, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи у вказаній частині є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою цієї статті визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
З огляду на це, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції (щодо однієї вимоги немайнового характеру), судовий збір за подання позову та апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача КП «Міжлиманське» на користь держави у загальному розмірі 3028 грн (3028х0,4+150%).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року в частині позовних вимог про зобов`язання КП «Міжлиманське» здійснити перепідключення ОСОБА_1 до нового водогону скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до КП «Міжлиманське» про зобов`язання здійснення перепідключення ОСОБА_1 до нового водогону задовольнити.
Зобов`язати КП «Міжлиманське» (ЄДРПОУ 44053890, адреса: вул. Міжлиманська, 8, с. Іллінка, Одеський район, Одеська область) здійснити перепідключення споживача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) за адресою: АДРЕСА_1 , до нового водогону.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з КП «Міжлиманське» (ЄДРПОУ 44053890, адреса: вул. Міжлиманська, 8, с. Іллінка, Одеський район, Одеська область) на користь держави судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 3028 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 19 травня 2026 року 

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова