1	Справа № 335/2451/17  1-кп/335/14/2026 	

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року        м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №12016080060005553 від 27.11.2016 року відносно: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має повну середню освіту, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2016 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємно викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з Особа -1 та Особа - 2, прибули до квартири АДРЕСА_3 . Там, видаючи себе потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за працівників «Обленерго», під приводом перевірки електричного постачання, шахрайським шляхом отримали доступ до вказаної квартири, тим самим проникли до неї, звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 19 800 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав.
Суду пояснив, що потім дізнався про подію і не правильно виконав дії в цій ситуації. Його дружина працювала по металопластиковим вікнам. Він приватний підприємець по побутовій техніці, продавав побутову техніку, наприклад, газові плити, холодильники, пральні машини. Це були клієнти дружини. Після того, як він зібрав свою команду, вони почали продавати цю продукцію клієнтам, яким продавали вікна. Продавали вікна, встановлювали клієнтам, потім навідувались до цих же клієнтів з метою спробувати продати побутову продукцію. Було замовлення, він зателефонував хлопцям, вони добре себе проявили в компанії і пішли, запропонувати людині купити техніку. Вони приїхали, постукали, сказали, що вони зі складу побутової техніки та займаємось заміною старої побутової техніки на нову. Запитали, чи є стара техніка, він відповів що так і вони запропонували зайти подивитись, щоб зрозуміти, що можна йому запропонувати. Вони подивились плиту, вона стара та в аварійному стані. Подивились, що чоловік у поважному віці та йому потрібна нормальна плита. Він запропонував та відійшов. Поки Особа -2 оглядав плиту, він підійшов до клієнта та показав плити на вибір. Чоловік відповів, що це дорого і в нього немає коштів та попрохав залишити номер телефону, якщо буде необхідність. Далі, вони вийшли з квартири, спускались на вулицю і, коли Особа – 2 підходив до машини, сказав, що там були гроші і він їх взяв. Коли перевіряв плиту, то знайшов там гроші. Вони сіли в машину та почали їхати. Через цю ситуацію у нього був стрес. Він, та Особа – 2, Особа -1 нічого не сказали про це. Особа -1 потім міг сам зрозуміти, що щось трапилось, так як машина дивно їхала, він був на адреналіні, і він відчинив вікно та викинув гроші. Особа -1 під чимось був, можливо під впливом наркотичних засобів, його в квартиру ніхто не пускав. Через деякий час вони їх затримали. Його вина в тому, що він зрозумів, що став спільником, і не сказав Особа - 2, що потрібно повернутись назад і віддати гроші людині. У них не було домовленості про крадіжку. Гроші лежали в білому пакеті та знаходились у Особа - 2 після крадіжки. 
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч.3 ст.185 КК Українийого вина у скоєнні зазначеного злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, даними протоколів процесуальних дій та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що  з ОСОБА_5 знайомий, стосунки не підтримує. З Особа – 1 не знайомий. З Особа-2 знайомий. Вони прийшли удвох і сказали, що у нього пробиває проводку і її треба міняти, але він відмовився. Один його відволік, а другий пішов ходити по квартирі. Вони його обікрали, але спочатку він це не зрозумів. У чашці були гроші, по 20 грн. на кожен день, він побачив що їх немає і викликав поліцію. 
На питання суду ОСОБА_6 пояснив, що Особа - 2 йому показував і говорив, що пробиває, але він заперечував. Потім Особа - 2 сказав, що чутно запах газу, та потрібно замінити шланг. ОСОБА_5 пройшовся по всій квартирі і вони пішли. 
На питання прокурора ОСОБА_6 пояснив, що це було 27 числа, місяць не пам`ятає, 2016 року. Це сталось ввечері, десь о 17 годині 15 хвилин. За цією адресою він проживає один. В той день, крім нього, більше нікого в квартирі не було. Двері у квартиру були зачинені, він відчинив їх сам. До квартири пройшло двоє, але на площадці не було світла, і там стояв ще чоловік, але його він не бачив. Він не запрошував їх пройти в квартиру. Особа - 2 почав вмикати щось у розетку. У нього однокімнатна квартира. В чашці зберігалось 19 800 грн. Він не бачив, що саме ОСОБА_5 брав в руки кошти, а потім побачив, що в чашці немає грошей. Він бачив, що ОСОБА_5 проходив до тієї кімнати, де зберігались гроші. Особа - 2 стояв біля газової плити. Коли вони пішли, то одразу помітив, що не вистачає коштів в чашці, і викликав поліцію, та описав як вони виглядали. 
На запитання захисника ОСОБА_6 пояснив, що купюри були по 200 та 500 гривень. Вони зберігались в шафі, де білизна. В чашці не знає, скільки зберігалось, але вони були по 20 гривень. Останній раз гроші в сумі 19 800 він бачив 26 числа, коли брав звідти 100 гривень. В двері дзвонили декілька разів. Він подивився у двірне вічко. Вони сказали, що від « ОСОБА_7 » ходять перевіряють, що може бути пожежа. Світло було ще на площадці, а через хвилини 2-3 зникло. Там ще стояв чоловік, але було темно. Він його побачив, коли вже ті йшли і він відкрив двері. Вони вийшли, і він закрив за ними двері. Бачив, що вони спускались, але скільки їх було не знає. Чашка з грошима знаходилась в кімнаті біля столу відкрита. Спочатку в квартиру зайшов Особа - 2, потім ОСОБА_5 .. Він ходив з одним з них, а другого він не бачив в той момент. Після того, як він викликав поліцію, вони приїхали та сказали, що їх вже затримали, та гроші йому повернуть. На досудовому розслідуванні він впізнав Особа - 2 та ОСОБА_5 .. Особа -2 був весь час з ним. 28 числа приїхали 3 співробітника поліції. 
На питання суду ОСОБА_6 пояснив, що нікому не розповідав, що в нього є збереження. Гроші лежали в шафі, де були простирадла, підковдри в самому низу. Шафа була трохи відчинена, але кошти не було видно. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює оперуповноваженим Дніпровського відділу поліції. Приймав участь у затриманні Особа -1, Особа – 2 та ОСОБА_5 , Особа – 1 та Особа – 2. З ОСОБА_6 не знайомий. Був виклик на Наукове містечко стосовно квартирної крадіжки. Під`їхавши до будинку, вони побачили, як три чоловіка вибігають з під`їзду, сідають в автомобіль Опель Вектра, білого кольору, номер НОМЕР_1 , почали їх переслідувати та затримали. 
На питання прокурора свідок пояснив, що це відбувалось в другій половині дня, після третьої години, ближче до вечора. Троє вибігали з під`їзду. У ОСОБА_5 була сумка. Вони зупинили автомобіль та попрохали вийти з автомобіля. Їм не задавали ніяких питань. На той момент вони розуміли, чому затримані. Він не був присутній на той момент, коли працювала оперативно-слідча група. Особисто автомобіль також не оглядав. 
На питання захисника свідок пояснив, що хвилин 10-15 ним знадобилось щоб зупинити автомобіль. По ходу руху автомобіль підозрюваних зупинявся біля пам`ятнику Сталевара, як їхати в сторону НДІОГАЗу. Вони почали розуміти, що їх переслідують після зупинки, коли повернули на Північне шосе. Автомобіль проїхав шлях з острова Хортиця, проїхав перший міст, Набережна через Металургів, на Північне шосе, з нього через кільце на Діагональній повернули на перетин 40 років Радянської України, Лермонтова, затримали біля АТБ, не доїжджаючи до нього метрів 100. Коли автомобіль зупинявся, не було видно, чи відбувались якісь дії, так як було темно. Не може сказати скільки часу пройшло з моменту затримання до прибуття слідчої групи, ОСОБА_5 був одягнений в шкіряну куртку та джинси. Інших описати не може. 
Допитаний в судовому засіданні (в режимі відеозв`язку) свідок ОСОБА_9 пояснив, що офіційно не працює. Він був присутнім на затриманні трьох осіб. Начальник розшуку попросив нас разом з патрульною поліцією допомогти затримати трьох осіб, які ходили до людей під виглядом того, що вони ремонтують та обслуговують газове обладнання, їх обкрадали. За цими особами велось спостереження. Був старенький «Опель» в якому знаходилось троє осіб. Їм передали, де вони їдуть, їх зупинила патрульна поліція, а вони тільки допомагали затримувати цих осіб. Після затримання відвезли в райвідділ. 
На питання прокурора свідок пояснив, що це було у 2015 або 2016 році, точно не пам`ятає, була осінь або зима, можливо весна, вони були в куртках. Тоді він працював в кримінальному розшуку Дніпровського відділу поліції. На оперативній нараді було повідомлено, що потребується допомога в затриманні. Як він зрозумів, велось візуальне спостереження, невідомі скоїли злочин і після цього їхали на автомобілі, і потрібно було допомогти патрульній поліції їх затримати. Автомобіль зупинила патрульна поліція, їх доставали, а вони їм допомагали. Він не пам`ятає, чи казали щось затримані, чи були при них якісь гроші. Він пам`ятає, що на останньому місці, де було скоєно злочин, там був пенсіонер. Зараз він не пам`ятає, чи вилучали у затриманих при затриманні якісь кошти, або речі. 
Від допиту інших свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення відмовилась і ця відмова прийнята судом.
Дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами сторони обвинувачення встановлено наступне.
Відповідно до рапорту інспектора 3 роти 3 батальйону УПП у м. Запоріжжя ДПП молодшого лейтенанту поліції ОСОБА_10 направленого в адресу начальника Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , встановлено, що 27.11.2016 року, під час несення служби по охороні громадського порядку по території Вознесенівського району м. Запоріжжя на ПА-0011 о 17 годині 38 хвилин разом з заступником командира 3 батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_12 , надійшло повідомлення про те, що в бік центру міста рухаються особи, які підозрюються в грабежі за адресою вулиця Наукове містечко 63/54 та відкрито заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 1937 року народження, в сумі 20 000 грн.. Підозрювані пересувались на автомобілі «Opel Vectra», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Даний автомобіль був заблокований та затриманий на вул. Незалежної України, 84. В автомобілі знаходились три особи: ОСОБА_5 , 1993 р.н., Особа - 1, Особа - 2. До вказаних осіб було застосовано фізичну силу та спецзасіб кайданки. На місце події викликано СОГ. Після закінчення слідчих дій, які відбулись у присутності двох понятих, затриманих та автомобіль було доставлено до Вознесенівського ВП. (т.5 а.с.30).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_6 , інспектора – криміналіста, проведено огляд однокімнатної квартири розташованої на 4 поверсі під`їзду №3 будинку 63 квартири АДРЕСА_4 , з додатком фототаблиця (т.5 а.с.31-37). 
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих та захисника затримав особу, підозрювану у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.5 а.с.38-40). 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих, захисника, потерпілий ОСОБА_6 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 27.11.2016 р. приблизно о 16 год. 45 хв. приходила до нього додому та після її уходу виявлено відсутність грошових коштів (т.5 а.с.42-43).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих, спеціаліста, а також потерпілого ОСОБА_6 проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_3 , за наслідками якого було виявлено та вилучено 8 (вісім) слідів папілярних візерунків (т.5 а.с.44-46).
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 в присутності понятих та захисника, затримано особу, підозрювану у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - Особа -2 (т.5 а.с.50-52). 
Протоколом огляду предмету від 06.12.2016 р. встановлено, що слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих, проведено огляд предмету: посвідчення без номеру, яке було вилучено при обшуку затриманого Особа – 2. Оглядом виявлено: посвідчення без номеру, має тверду обкладинку бордового кольору, на передній частині якої наявний герб України та напис українською мовою «ПОСВІДЧЕННЯ», виконаний фарбою золотистого кольору. На тильній стороні жодні написи відсутні. При відкриванні встановлено, що всередині по обидві сторони маються наклеєні аркуші білого кольору з орнаментом у вигляді хвилястих ліній червоного кольору. З лівого боку на наклеєному аркуші наявні написи барвником чорного кольору: Посвідчення №_____, Пред`явник, Місце для фотокартки, Дійсно являється, Видано, «__»____20__, Керівник. Права половина зазначеного посвідчення має одноманітні написи у кількості 4 шт. з текстом «Дійсно до «__»________20__р., Підпис________». (т.5 а.с.53-55) Додаток до протоколу Фототаблиця.
Висновком експерта №1219-Т від 15.12.2016 судової трасологічної експертизи, призначеної постановою слідчого Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 05.12.2016 встановлено:
1. Сліди низу взуття розміром 96х93 мм та 98х91 мм на темних дактило плівках, вилучені 27.11., вилучені 27.11.2016 р., при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_5 , не придатні для ідентифікації взуття, що їх залишило, а слід низу взуття розміром 103х105 мм, на дактило плівці розміром 182х176 мм, вилучений там же, придатний для ідентифікації взуття.
2. Слід низу взуття розміром 103х105 мм, на дактило плівці розміром 182х176 мм, вилучений 27.11.2016 р., при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_5 , імовірно залишений взуттям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.5 а.с.58-64).
Висновком експерта №1-134 від 09.02.2017 судової дактилоскопічної експертизи, призначеної постановою слідчого Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 30.12.2016 встановлено:
1. Сліди папілярних узорів найбільшими розмірами по вісях 15х21мм, 14х23 мм,13х14 мм,15х21 мм, 14х16 мм, 12х21 мм, які були вилучені 28.11.2016 під час проведення огляду місця події за адресою: приміщення квартири АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікаціїза ними особи (осіб). Сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 12х13 мм, 5х10 мм, вилучені там же, не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).
2. Сліди папілярних узорів найбільшими розмірами на вісях15х20 мм, 12х21 мм, які були вилучені 28.11.2016 під час проведення огляду місця події за адресою: приміщення квартири АДРЕСА_3 , залишені відповідно вказівним пальцем правої руки та вказівним пальцем лівої руки Особа - 1, а сліди папілярних узорів найбільшими розмірами по вісях 14х23 мм, 13х14 мм, 15х21, 14х16 мм, які були вилучені там же, залишені не ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не Особа - 1, не Особа - 2, а іншою особою. (т.5 а.с.66-77).
Відповідно до запитів слідчого до: КП «Водоканал» №737/46/-04.2017 від 26.01.2017; ВАТ «Запоріжжяобленерго» №736/46/-04/-2017; ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» №739/46/-/04-2017 від 26.01.2017 отримано відповіді, відповідно до яких, на вказаних підприємствах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Особа - 2, Особа – 1, не працюють і не працювали (т.5. а.с.81-83).
Також, відповідно до ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 07.02.2017 р. слідчий суддя, за участю прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні – прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 юриста 1 класу ОСОБА_16 розглянувши матеріали кримінальних проваджень №12016080060004076 від 31.08.2016 за ч.3 ст.185 КК України і №12016080060005553 від 27.11.2016 за ч.3 ст.185 КК України, слідчий суддя дослідивши отриману інформацію слідчий суддя встановив, що наявні у вищевказаних протоколах данні не є предметом розслідування у кримінальному провадженню №12016080060004076 від 31.08.2016, а можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні №12016080060005553 від 27.11.2016, та відповідно до ст.257 КПК України, надав дозвіл на використання інформації, що міститься у протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – спостереження за особою, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол про результати проведення НСРД №7258т/7/01-2016 віл 05.12.2016 з додатком до нього – матеріальним носієм інформації – DVD-R №270т від 28.10.2016, з яких знято гриф «Таємно», отриманої на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області №10/6086 від 25.10.2016 в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №12016080060004076 від 31.08.2016, у кримінальному провадженні №12016080060005553 від 27.11.2016. 
Як убачається з протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії місто Запоріжжя від 05.12.2016 т.в.о. начальника УОС ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_17 відповідно до ч.1 ст.252 КПК України, склав протокол за результатами проведеної працівниками УОС ГУНП в Запорізькій області негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст.269 КПК, в кримінальному провадженні №12016080060004076 від 31.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що проводилась з 21.11.2016 по 27.11.2016 протягом 4 днів, за особою гр. ОСОБА_5 , 1993 р.н., шляхом візуального спостереження з використанням фотоапаратури. У ході проведення візуального спостереження з`ясовано, що гр. ОСОБА_5 винаймає помешкання за адресою: АДРЕСА_6 , пересувається за кермом а/м Опель, білого кольору, д/н. НОМЕР_2 . Окрім того іншого, отримано наступну інформацію:
26.11.2016 р. об 11:40 ОСОБА_5 вийшов з адреси, сів в а/м Опель білого кольору д/н НОМЕР_2 та проїхав на вул. Дніпровськи пороги. Об 11:53 в а/м підсіла особа №1, проїхавши до Хортицького мікрорайону м. Запоріжжя, ОСОБА_5 та особа №1 ходили по під`їздам будинків, тримаючи в руках папери Ф-А4.. О 13:25 ОСОБА_5 , та особа №1 сіли в а/м та проїхали на вул. Наукове містечко (о. Хортиця). З 13:45 до 13:57 ОСОБА_5 та особа №1 роздивлялись вікна буд №63 по вул. Наукове містечко. 
27.11.2016 р. о 15:38 з адреси вийшов ОСОБА_5 , сів за кермо свого а/м Опель білого кольору, д/н НОМЕР_2 та проїхав на бул. Шевченко, пройшовши в офісне приміщення «Вікна двері». О 16:42 на перехресті віл. Перемоги та бул. Шевченка, до а/м. сіли Особа - 1, та Особа - 2, проїхавши на вул. Наукове містечко (о.Хортиця). О 17:04 ОСОБА_5 , Особа - 1 та Особа - 2 зайшли до адреси АДРЕСА_7 . О 17:34 ОСОБА_5 , Особа - 1 та Особа - 2 вибігли с адреси (в руках тримаючи клунки), сіли у а/м та проїхали на перехрестя вул. Північне та Південне шосе, де о 17:44 зупинились, та не виходячи з а/м почали роздивлятись невизначені речі. О 17:37 до а/м 17:37 до а/м підбігла особа №1, та через вікно перебалакав з ОСОБА_5 (15 сек.), після чого швидким кроком пройшов у балку. О 17:52 ОСОБА_5 , Особа - 1 та Особа - 2 на вул. Незалежної України, були передані під затримання оперативній групі СКП ДВП ГУНП в Запорізькій області (т.5 а.с.84-89). 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих, захисника, потерпілий ОСОБА_6 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, заявив, що впізнав Особа - 2, який 27.11.2016 р., приблизно о 16 год. 45 хв. приходив до нього додому та після їх уходу виявив відсутність грошових коштів (т.5 а.с.94-96).
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.11.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 в присутності понятих та захисника затримано Особу - 1, підозрювану у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (т.5 а.с.97-99). 
Відповідно до протоколу огляду предмету від 06.12.2016 р. слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 в присутності понятих, проведено огляд предмету: грошових коштів у сумі 1032 (одна тисяча тридцять дві) гривні, купюрами номіналом по 50 гривень в кількості 20 шт., купюра номіналом 10 гривень в кількості 1 шт., купюри номіналом 5 гривень в кількості 4 шт., купюра номіналом 2 гривні в кількості 1 шт., які було вилучено при обшуку у затриманого Особа - 1; грошові кошти у сумі 380 (триста вісімдесят) гривень, купюрами номіналом 20 гривень в кількості 19 шт., які були вилучені в ході затримання 27.11.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; грошові кошти у сумі 1006 (тисяча шість) гривень 60 (шістдесят) копійок по 100 гривень в кількості 3 шт., купюрами номіналом 50 гривень в кількості 14 шт., монета номіналом 50 копійок в кількості 1 шт., монети номіналом 5 копійок в кількості 2 шт., які були вилучені в ході затримання 27.11.2016 Особа – 2, які постановою слідчого від 06.12.2016 р. визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.5 а.с. 103-135). 
Аналізуючи досліджені докази суд звертає увагу на наступне.
Стороною захисту не надано доказів докази, що саме потерпілий зателефонував ОСОБА_5 .. Зі слів потерпілого, саме ОСОБА_5 вільно пересувався по квартирі потерпілого без нагляду останнім. Покази обвинуваченого, що грошові кошти вкрав Особа – 2, які начебто знайшов їх біля газової пічки суперечать показам потерпілого, якій стверджував, що грошові кошти в сумі 19800 грн. зберігались в шафі, де білизна. Крім того, потерпілий наполягав, що бачив як ОСОБА_5 проходив до тієї кімнати, де зберігались гроші. Особа - 2 стояв біля газової плити. 
Вище викладене свідчить що обвинувачений ОСОБА_5  маючи умисел на таємно викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з Особа -1 та Особа - 2, прибули до квартири АДРЕСА_3 . Там, видаючи себе потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за працівників «Обленерго», під приводом перевірки електричного постачання, шахрайським шляхом отримали доступ до вказаної квартири тим самим проникли до неї, звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 19 800 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму. 
Досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає достатніми, достовірними, допустимими, належними, послідовними, переконливими, логічними, узгодженими один з одним, отриманими без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти немає.
Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимими доказами протокол огляду квартири потерпілого ОСОБА_6 та висновки дактилоскопичної експертизи відбитків пальців вилучених з даної квартири, а також визнання неналежними доказами судову експертизу відбитків сліду взуття, протокол впізнання ОСОБА_5 та матеріали НСРД.
Також суд не бере до уваги покази Особа – 2, якій був допитаний під час судового розгляду, оскільки матеріалі відносно даної особи виділені в окреме провадження. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованому йому діянні за ч.3 ст.185 КК України спростовуються вище дослідженими в судовому засіданні доказами, до яких суд відноситься, як до таких, що є належними, допустимими та відповідають фактичним обставинам справи.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого зач.3 ст.185 КК України  в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України – як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.
Крім цього, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка передбачає окрім кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який статтею 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину. 
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують ОСОБА_5 покарання, судом не встановлено. 
Обставиною, яка відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку. 
Враховуючи вищевикладене суд, з урахуванням позиції прокурора, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням іспитового строку за правилами, передбаченими ст.ст.75-76 КК України.
На думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Судом також встановлено, що потерпілим ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування подано було подано цивільний позов до відповідачів Особа - 2, Особа - 1, ОСОБА_5 , за змістом якого він просить стягнути з обвинувачених завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення майнову шкоду у сумі 19 800 гривень. В обґрунтування позовної вимоги потерпілим зазначено, що обвинувачені 27.11.2016 р., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , викрали грошові кошти, завдавши матеріального збитку в сумі 19 800 гривень, яку він просить стягнути з обвинувачених на його користь, також окремо подав заяву про розгляд позову за його відсутністю. 
Дослідивши доводи сторін щодо заявленого цивільного позову, суд приходить до таких висновків.
Суд зазначає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода та у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до правового висновку ВП Верховного Суду від 16.01.2019 року (справа №439/397/17) поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними.
У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння)
У кримінально-процесуальному значенні (ст. 55 КПК) потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 6 статті 55 КПК також встановлює правило, відповідно до якого потерпілим за певних умов може визнаватися близький родич особи, яка постраждала від вчиненого щодо неї кримінального правопорушення, або член сім`ї такої особи. Тобто вказаною нормою процесуального закону передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні.
Таким чином, КПК передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається власне потерпілим, хоча їй безпосередньо не заподіяна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення. Водночас КПК закріплює перехід до такої особи не тільки прав потерпілого, а й перехід самого процесуального статусу потерпілого.
Зазначений підхід узгоджується з п. 1.1. рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 року, згідно з яким потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держави-члена. У належних випадках термін «потерпілий» також охоплює найближчих членів сім`ї або утриманців прямо постраждалої особи.
Згідно з положеннями ч.1 ст.128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За таких умов, для вирішення питання щодо правонаступництва у випадку смерті потерпілого до завершення судового розгляду кримінального провадження, окрім наведених положень кримінального процесуального закону, слід керуватися нормами цивільного та цивільного процесуального права.
Так, відповідно до ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Судом під час розгляду справи встановлено, що дійсно у потерпілого викрали грошові кошти у вищевказаному розмірі, які належали останньому, тобто було підтверджено факт вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому було завдано майнової шкоди у розмірі 19 800 гривень, яка підтверджується дослідженими під час розгляду кримінального провадження доказами. 
Обвинувачені цивільний позов не визнали, але переконливих доказів на спростування доводів потерпілого не надали. 
Під час судового розгляду, потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії І-ЖС №434287 (т.2 а.с.109).
17.01.2019 року до суду звернулась дружина померлого ОСОБА_6 – ОСОБА_19 з заявою про залучення її до участі у справі, як правонаступника потерпілого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що викрадені грошові кошти були їхньою з померлим спільною власністю, а також на підтвердження родинних зав`язків надала копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_19 від 31.05.2016 року, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серія І-ЖС №171593 (т.2 а.с.110). 
Враховуючи наведене, суд визнає ОСОБА_19 належним правонаступником, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає справедливим цивільний позов та задовольняє його у повному обсязі.
Згідно вимог статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні виплати на залучення експерта.
Враховуючи, що в кримінальному провадженні проводилисьсудово-трасологічна експертиза №1519-Т від 15.12.2016 року в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; судово-дактилоскопічна експертиза №11-Д від 10.01.2017 року в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; судово-дактилоскопічна експертиза №1 -134 від 09.02.2017 року в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок, то ці кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_19 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином 19 800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи №1519-Т від 15.12.2016 року в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; судово-дактилоскопічної експертизи №11-Д від 10.01.2017 року в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; судово-дактилоскопічної експертизи №1 -134 від 09.02.2017 року в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2016 року на вилучені при затриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речі: грошові кошти 380 гривень банкнотами по 20 гривень; взуття – чобітки «Pierre Cardian».
Після набрання вироком суду законної сили, речові докази:
- чобітки «Pierre Cardian» - повернути ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в розмірі 380 гривень банкнотами по 20 гривень – повернути потерпілій ОСОБА_19 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави – залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.
Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя:        ОСОБА_1