Справа №760/25268/25
Провадження №2-а/760/391/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» червня 2026 року       м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Тесленко І. О.,
за участю секретаря судового засідання Верганівського Б. І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Пустовіт О. Г., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа: Солом`янське управління поліції в м. Києві, старшого інспектора СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Лисого Сергія Васильовича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:
12 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Розпутенко Р. А., звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа: Солом`янське управління поліції в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 вересня 2025 року громадянка ОСОБА_1 майже у вечірній час будучи вагітною прийшла до свого будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності з її братом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши до свого будинку Позивач побачила свого співмешканця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був в стані алкогольного спяніння, та безпідставно почав провокувати конфлікт та чіплятися до Позивача, ображати її нецензурними словами. Взагалі її співмешканець ОСОБА_2 являється для Позивача "чужою особою", та залишився проживати в даному будинку після смерті його дружини та відповідно рідної матері Позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла згодом. У зв`язку з цим Позивач ОСОБА_1 , оскільки була вагітною вирішила звернутися за допомогою до поліції, а тому зателефонувала на лінію "102" та викликала працівників поліції, які декілька разів безпосередньо на її номер мобільного телефону перезвонювали, та цікавилися, чи дійсно їй треба допомога поліції. Після прибуття працівників поліції Позивач попросила допомоги в них, щоб її співмешканець не вчиняв неправомірні дії, оскільки вона вагітна, тим паче він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через 1 годину після того як один працівник поліції спілкувався з Позивачем, а інший працівник поліції з ОСОБА_2 , вони вирішили, що Позивач неправомірно викликала їх, а тому 05 вересня 2025 року о 18 год. 55 хв. ст. інспектором Солом`янського УП ГУНП в м. Києві капітан поліції Лисий Сергій Васильович вирішив скласти на Позивача постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕЕА № 1865379 від 05 вересня 2025 року громадянка ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Лисичанська, 19 (Солом`янський район м. Києва) о 17 год. 02 хв. здійснила завідомо неправдивий виклик по спецлінії "102" за адресою: м. Київ, вул. Лисичанська, 19, що вітчим провокує конфлікт та знаходиться в неадекватному стані, а по факту цього не було. Оригінал даної постанови буде надісланий листом пізніше, а його копія подається для відповідного направлення через систему "Електронний Суд" іншим учасникам справи. (Стаття 183. Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Вказана постанова не відображає дійсних обставин справи, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Оскаржувана постанова була складена інспектором без врахування зауважень та пояснень з боку позивача, оскільки вже були випадки насильства відносно неї, що підтверджується копією постанови, що долучена до адміністративного позову, та відчим вже вчиняв насильство відносно неї, а тому з метою недопущення аналогічного випадку, тим паче, що вона перебуває у вагітному стані, викликала поліції, яка не те щоб допомогти у вирішенні насильства над нею, то взагалі ще винесли постанову про те, що вона завідомо неправдиво викликала поліцію. Більше того ОСОБА_2 , взагалі немає жодного права власності на цей будинок в якому він проживає, і коли Позивачу необхідна була допомога для уникнення конфлікту, то працівники поліції взагалі відмовилися її слухати. Враховуючи викладене представник звертається до суду та просить скасувати постанову серії ЕЕА № 1865379 від 05 вересня 2025 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП. Вказана позовна заява подається через систему «Електронний суд», відповідно її копія направлена відповідачу. Клопотання про поновлення строку не заявляється, оскільки адміністративний позов подано в межах строку на оскарження. ПРАВОВІ СПОСОБИ ЗАХИСТУ: Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Інспектор поліції не дав можливості позивачу скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про завідомо неправдивий виклик працівників поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП). Положеннями ст. 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП. У відповідності до ст. 222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції. Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано те, що позивач здійснила завідомо неправдивий виклик спец служб, заявила про подію якої не було. Вважають, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, стороною відповідача не підтверджено належними доказами наявність правових підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівником поліції не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення. З врахуванням наведеного, просив Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, третя особа: ст. інспектор Солом`янського УП ГУНП в м. Києві капітан поліції Лисий Сергій Васильович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі задовольнити. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕА № 1865379 від 05 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП скасувати; справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП закрити
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 16 вересня 2025 року.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.
27 жовтня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
17 листопада 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. 05.09.2025 о 17:02 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Київ, вул. Лисичанська. буд. 19, вітчим у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому для перевірки інформації викладеної у зверненні, на місце події було направлено екіпаж СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві. Прибувши на місце події працівників Солом`янського управління поліції, зустріла безпосередньо ОСОБА_1 та повідомила інформацію про те, що її вітчим перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявниці фізично та дозволяє собі недопустиму критику в її адресу. В подальшому працівники поліції разом з Позивачем пройшли до будинку в якому проживає позивач та ОСОБА_2 , однак останній перебував у спокійному стані, знаходився в ліжку в межах кімнати мешкання. Після чого працівниками поліції було опитано учасників конфлікту та в ході бесіди останні надали свої пояснення стосовно ситуації, яка сталася. ОСОБА_2 , вчинення будь-яких протиправних дій відносно Позивача заперечував, однак підтверджень не надано, в свою чергу ОСОБА_1 , наполягала на тому, що останнім було здійснено психологічне насильство відносно неї, однак доводів чи аргументів на підтвердження останнього не надано. В ході бесіди ОСОБА_1 , свої побоювання за власний фізичний стан аргументувала подіями які мали місце у 2015 році, відносно її матері, нібито дана подія вказує на систематичний характер вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства. Однак, відповідно до ст. 39 КУпАП особа, яка піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Тобто доводи Позивача про систематичність вчинення зазначених дій є безпідставними. Зазначали, що на час винесення постанови ніхто з учасників не надав належних підтверджень чи доводів відносно вчинення будь-яких протиправних дій. Відтак вважають, що наведені твердження не відповідають дійсності, є надуманими та такими, що покликані ввести суд в оману. Фактично Позивач здійснював виклик поліції з власних мотивів, а не через припущення вчинення домашнього насильства. Винесення постанови відбувалося відповідно до вимог чинного законодавства України. З врахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , у повному обсязі.
Також, разом з відзивом на позовну заяву, надійшло клопотання про залучення в адміністративні справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.
Ухвалою від 28 квітня 2026 року клопотання представника відповідача Пустовіт А.Г., про залучення третьої особи у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа: Солом`янське управління поліції в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задоволено; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - старшого інспектора СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Лисого Сергія Васильовича (адреса: 03151, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 49).
02 грудня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним. Ознайомившись з відзивом на позовну заяву, складається враження ніби Відповідач виступає захисником особи, яка вчиняла відносно Позивача неправомірні дії, своїми доводами захищає його та всіляко характеризує його виключно з позитивної сторони, що звісно не відповідає дійсності. Після прибуття працівників поліції Позивач попросила допомоги в них, щоб її співмешканець не вчиняв неправомірні дії, оскільки вона вагітна, тим паче він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через 1 годину після того як один працівник поліції спілкувався Позивачем, а інший працівник поліції з Боровік В.Ю., вони вирішили, що Позивач неправомірно викликала їх, а тому 05 вересня 2025 року о 18 год. 55 хв. ст. інспектор Солом`янського УП ГУНП в м. Києві капітан поліції Лисий Сергій Васильович вирішив скласти на Позивача постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Свої доводи Відповідач зводить виключно на рапорт працівника поліції, який фактично не являється доказом у справі. Більше того працівники поліції за допомогою алкотестеру "Драгер" навіть не перевірили доводи Позивача про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , а лише повірили йому "на слово". Такі дії працівників поліції у формі захисту Боровік В.Ю. який вчиняв неправомірні дії взагалі дискримінують поліцію як орган, що покликаний захищати інтереси громадян. 
Інших процесуальних дій не вчинялось.
В судове засідання позивач з`явилась, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Вказала, що вона живе в приватному будинку, разом з нею живе чоловік її померлої матері. Він систематично вчиняв домашнє насильство щодо її матері та щодо неї. Вказала, що зазвичай він це робить щоб не було свідків. У 2015 році вона пережила насильство від нього, він її душив. Внаслідок чого на нього було складено адміністративний протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності. Також вказала, що той випадок стався коли вона намагалась зняти його дії на телефон, через що вона побоюється це робити. 05 вересня 2025 року вона була вдома коли вітчим прийшов додому п`яний, почав до неї чіплятися, вона була на той час вагітна, злякалась та викликала поліцію. Коли поліція приїхала вітчим вже трохи проспався та міг більш менш спілкуватись, звісно все заперечував. Після чого поліція винесла щодо неї постанову та притягнула її до адміністративної відповідальності.
В судове засідання представник відповідача з`явився, підтримав позицію, викладену у відзиві. Вказав, що порушень з боку поліцейських при винесенні постанови не було.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача повідомив, що на скільки йому відомо старший інспектор СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції Лисий С.В. перебуває на лікарняному, але будь - яких доказів надано суду не було. Будь - яких клопотань від нього, зокрема щодо відкладення судового розгляду, до суду не надходило.
Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до Постанови серії ЕГА № 1865375 від 05 вересня 2025 року, винесеної ст. інспектором Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві капітаном поліції Лисим С.В., 05.09.2025 року АДРЕСА_1 /б о 17:02 гр. ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик по спец лінії 102, яка повідомила, що вітчим провокує конфлікт та знаходиться в неадекватному стані, а по факту цього не було; притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (а.с. 15 - 17).
При цьому, суд зважає на те, що в оскаржуваній постанові будь - які докази, зокрема відеозаписи та / або інші, не зазначені. Тож, постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Як вбачається з Рапортів, 05.09.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.09.2025 о 17:01 за адресою: АДРЕСА_1 , відчим у стані алкогольного сп`яніння. Заявник: тел.: 0686889908. Рапорт СОЛОМ`ЯНСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ГУНП В М. КИЄВІ підрозділ протидії домашньому насильству старший інспектор ЛИСИЙ С. В. від 05.09.2025 19:41: ДОМАШНЄ НАСИЛЬСТВО 05.09.2025 17:02 (Статус завдання: ПРИБУВ - 17:38) м. Київ, вулиця Лисичанська, 19 кв ПБ (відстань 4,6 м.) Заявник ОСОБА_1 дзвінок з тел. НОМЕР_1 . Відчим у стані алкогольного сп`яніння провокує конфлікт. Раніше вже бив заявницю коли був у стані алкогольного сп`яніння. Зараз заявниця хвилюється що може щось статись, бо у будинку знаходиться 2 неповнолітні дитини та заявниця вагітна. Прибувши за вказаною адресою нами була виявлена заявниця гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка повідомила що її вітчим знаходиться в неадекватному стані та не адекватно себе поводить, а по факту цього не було. В ході відпрацювання виклику на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА 18653775 за ст. 183 КУпАП. Подію зафіксовано на БК. 859327. Доповідаю Вам, що 05.09.2025 о 17:02 на спец лінію «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 вітчим в стані алкогольного сп`яніння провокує конфлікт. Під час перевірки даного звернення було встановлено заявницю, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила що її вітчим ОСОБА_2 , 1955 р.н., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння провокує конфлікт, ображаючи словесно заявницю. Оскільки попередньо, зі слів ОСОБА_1 , були ситуації, коли ОСОБА_2 будучи в стані алкогольного сп`яніння бив заявницю, вона на даний час хвилюється, що ситуація може повторитися, тому викликала наряд поліції. Під час спілкування із ОСОБА_2 , останній усі звинувачення з боку ОСОБА_1 на свою адресу повністю заперечував. Враховуючи вище викладене, а також те, що факт вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження, по відношенню до ОСОБА_1 на місці було винесено постанову ЕГА № 1865375 від 05.09.2025 (а.с. 59 - 60).
Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, станом на 08.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок) зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 27).
Як вбачається з Договору купівлі - продажу від 04 серпня 1999 року, будинок належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 22 - 23).
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року (справа №760/18702/15-ц), визнано винним ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 годин (а.с. 79).
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року залишено в силі (а.с. 24 - 26).
Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_2 раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КупАП.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, твердження представника відповідача щодо відсутності ознак домашнього насильства оскільки не має завдання тілесних ушкоджень не відповідають положенням закону.
Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
Натомість, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що позивачем 05.09.2025 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.
Навпаки, судом було встановлено, що на момент виклику поліції позивачка була вагітна, її вітчим ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, вона боялась його, оскільки до цього ним вже застосовувалось до неї фізичне насильство. 
Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що здійснюючи виклик на лінію 102 позивач була переконана, що ОСОБА_2 може повторно застосувати до неї фізичне насильство і вона потребує допомоги.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Також, суд зважає на те, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.
При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.
Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.
Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачає дотримання уповноваженим органом визначеного законом порядку фіксації обставин вчинення правопорушення, належного оформлення матеріалів справи, збирання та оцінки доказів, а також забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на захист.
При цьому, судом було досліджено в судовому засіданні відеозапис, з якого вбачається, що вказаний порядок дотримано при притягненні позивачки до адміністративної відповідальності не було. 
З вказаного відео вбачається, що поліцейські провели з ОСОБА_2 бесіду щодо недопущення вчинення домашнього насильства по відношенню до позивачки, проконсультувати позивачку як їй діяти у випадку застосування до неї домашнього насильства, однак, в подальшому було винесено щодо неї постанову та притягнуто її до адміністративної відповідальності та застосувано до неї штраф у розмірі 850,00 грн.
При цьому, відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про протидію домашньому насильству», до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, сексуальному насильству, пов`язаному зі збройною агресією Російської Федерації проти України, протидії торгівлі людьми та з питань захисту прав дитини, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.
Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі такими що підлягають задоволенню.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн. (а.с. 8).
З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246, 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:
адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, треті особи: Солом`янське управління поліції в м. Києві, старшого інспектора СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Лисого Сергія Васильовича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1865375 від 05 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, - скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в м. Києві (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15, код ЄДРПОУ 40108583) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач: Головне управління Національної поліції в м. Києві (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15, код ЄДРПОУ 40108583);
Треті особи: 
Солом`янське управління поліції в м. Києві (місцезнаходження: 03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 49, код ЄДРПОУ 40108583); 
Старший інспектор СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції Лисий Сергій Васильович (адреса: 03151, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 49).

Суддя          І.О. Тесленко