Справа № 291/333/26 
Провадження № 1-кп/288/109/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року селище Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
потерпілого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026060570000023 від 21 лютого 2026 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Городок, Ружинського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець,  неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, освіта середня, раніше не судимий,  
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.02.2022 року строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема востаннє Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженого Законом України № 4757-ІХ від 14.01.2026, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 04.05.2026.
Відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Водночас, військовослужбовець за контрактом ОСОБА_4 , будучи звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до визначеної судом військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби не прибув та, перебуваючи в статусі військовослужбовця, в порушення зазначених вище вимог нормативно-правових актів, достовірно знаючи про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так, 12.02.2026 року у невстановлений час, однак не пізніше 17 год 00 хв, ОСОБА_4 прийшов в гості до свого знайомого односельчанина ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку ОСОБА_5 за вказаною вище адресою, з дозволу останнього, ОСОБА_4 взяв до рук належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Ergo" моделі B184, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому була наявна сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_4 .
Тримаючи вказаний мобільний телефон у своїй руці, ОСОБА_4 у цій же спальній кімнаті побачив на столі під скатертиною паперове пакування з вмістом банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) з рукописним записом на ній відомостей про PIN-код, яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_5 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. ст. 1, 34, 38 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.
Побачивши вказану банківську карту, яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що ця банківська картка є чужим майном, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на її викрадення та у подальшому зняття з неї грошових коштів. 
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на викрадення вказаної вище банківської картки, яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_5 , з метою зняття з неї належних останньому грошових коштів, знаючи про те, що вказана банківська картка може бути прив`язана до номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 та сім-картка якого знаходилась в його телефоні марки "Ergo" моделі B184, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у вказаний день, час, місці та за вказаних вище обставин, враховуючи сприятливу для себе обстановку, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна – ОСОБА_5 та інших сторонніх осіб, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, поклав до кишені належний ОСОБА_5 мобільний телефон, після чого взявши зі столу до рук вказану банківську картку та заховавши її також в кишеню, непомітно для ОСОБА_5 , вийшов з його будинку та зник у невідомому для останнього напрямку, тим самим маючи можливість розпорядитись на власний розсуд цією банківською карткою, яка є офіційним документом, а також належного ОСОБА_5 мобільним телефоном марки "Ergo" моделі B184, вартістю 444,30 грн, в якому була наявна сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_4 .
Крім цього, 12.02.2026 року у невстановлений слідством час, однак не пізніше 19 год. 01 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у магазині «Наш Край» за адресою: селище Ружин, вул. Соборна, 49-А, Бердичівського району Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) імітованої на ім`я ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, дія якого не була припинена або скасована, з корисливих мотивів, використовуючи викрадену ним раніше банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), імітовану на ім`я ОСОБА_5 в період часу з 19:01 по 19:03 таємно викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 з розрахункового рахунку АТ КБ № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), здійснивши три операції по оплаті за товар у зазначеному магазині на суму 49,90 грн, 150 грн та 23,50 грн, а всього на загальну суму 223,4 грн. 
Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на викрадення грошових коштів, 12.02.2026 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «FRESH LINe», що розташований за адресою: селище Ружин, вул. Бірюкова, 9/1, Бердичівського району Житомирської області, в період часу з 19:22 по 19:25, використовуючи викрадену ним раніше банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), імітовану на ім`я ОСОБА_5 та PIN-код до неї, шляхом проведення операції зняття готівки в банкоматі CAZH3281, таємно, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 на суму 4000 грн та 2500 грн, а всього на загальну суму 6500 грн. 
Крім цього, 13.02.2026 року, близько 11 год 43 хв, у ОСОБА_4 , який перебував у невстановленому місці, виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи – віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват 24», а саме з використанням банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), імітованого на ім`я ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ОСОБА_4 , у вказані день, час та місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, використовуючи свій мобільний пристрій марки «Redmi» та номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який є фінансовим номером клієнта банку та належить ОСОБА_5 , авторизувавшись в особистому кабінеті останнього в додатку WEB-банкінгу «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», з використанням банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), володіючи відомостями щодо пін-коду, до якого здійснено прив`язку вказаного банківського рахунку, заповнивши всі реквізити, необхідні для входу до WEB-банкінгу «Приват24», тобто до бази даних (програмно-апаратного комплексу банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, здійснив вхід до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват 24», де знаходяться персональні дані ОСОБА_5 та реквізити його офіційних документів, що надало можливість здійснювати транзакції від його імені, при цьому, створив пароль доступу до цієї бази даних, та в подальшому створив нову банківську кредитну картку у вказаному додатку WEB-банкінгу «Приват 24» № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) АТ КБ «Приватбанк», використовуючи фінансовий номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 НОМЕР_4 , таким чином здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, а саме застосунку мобільного банкінгу «Приват 24», отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями банківських карток і рахунками ОСОБА_5 відкритими в АТ КБ «Приватбанк», а також отримав доступ до всіх послуг, які пропонує інтернет-банкінг та, відповідно, отримав змогу використовувати їх на власний розсуд.
Крім цього, 13.02.2026 року, близько 11 год 43 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, отримавши доступ до облікового запису WEB-банкінгу «Приват 24» АТ КБ «ПриватБанк» банківського рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), який виданий та імітований на ім`я ОСОБА_5 , не маючи законного доступу до нього, з метою подальшого дистанційного керування вищевказаним банківським рахунком та створеною ним банківською карткою, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення, в умовах воєнного стану, чужого майна, а саме належних потерпілому ОСОБА_5 грошових коштів з його банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» з розрахунковими рахунками № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ).
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , у вказаний час та місці, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, використовуючи викрадений раніше мобільний телефон та фінансовий номер клієнта банку ОСОБА_5 , попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті останнього в додатку «Приват 24», таємно, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 з розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) , здійснивши операції по їх перерахунку на картковий рахунок банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», виданої та імітованої на ім`я ОСОБА_4 , а саме здійснивши:
- 13.02.2026 року о 11:46 по картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), імітованому на ім`я ОСОБА_5 , перерахунок грошових коштів в сумі 5800 грн на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 АТ КБ «Приватбанк», яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_4 
- 13.02.2026 року о 11:47 з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), імітованого на ім`я ОСОБА_5 , операцію по перерахунку грошових коштів на суму 407 грн, на банківську картку № НОМЕР_9 АТ КБ «Приватбанк», яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_4 .
Внаслідок зазначених двох банківських операцій, здійснених 13.02.2026 року, ОСОБА_4 викрав з карткових рахунків потерпілого ОСОБА_5 грошові кошті кошти на суму 6207 грн, а всього за період з 12.02.2026 року по 13.02.2026 року ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами з карткових рахунків ОСОБА_5 на загальну суму 12930,40 грн, після чого розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4  свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 361 КК України визнав повністю і дав показання, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання про те, що 12 лютого 2026 року до нього прийшов ОСОБА_4 , викрав у нього телефон та банківську картку і в подальшому знімав кошти з його рахунку через банківську картку АТ КБ «Приват Банк». Таким чином з його банківської картки було знято 12 930 гривень 40 копійок. Просить обвинуваченого суворо не карати. Не заперечує щодо скороченого порядку судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії  ОСОБА_4  за частиною 4 статті 185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за частиною 1 статті 357 КК України як викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів; за частиною 1 статті 361 КК України, як несанкціоноване втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем. 
За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення. 
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого  ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_4 , не встановлено.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого  ОСОБА_4  при цьому встановлено, що він вчинив кримінальні правопорушення, один з яких є тяжким злочином, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Призначаючи покарання  ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого,  позицію прокурора, думку потерпілого та інші обставини справи, приходить до висновку, що обвинуваченому  ОСОБА_4  необхідно призначити покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції частини 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі, в межах санкції частини 1 статті 361 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням частини першої статті 70 КК України, яка визначає призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 72 КК України. Разом з тим суд рахує, що  ОСОБА_4  не є суспільно-небезпечними, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.
Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.
Судові витрати на проведення експертизи, які документально підтверджені, відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, в розмірі 1782 гривні 80 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого  ОСОБА_4  на користь держави. 
Речові докази: - мобільний телефон марки «ERGO» В 184 ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-карткою, коробку від вказаного мобільного телефону, а також банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», які зберігаються у камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою селище Ружин, вулиця Незалежності 29, Бердичівського району, Житомирської області – підлягають поверненню власнику, а саме потерпілому ОСОБА_5 ;
- два CD-R диски з інформацією про рух коштів, що містять інформацію про картковий рахунок потерпілого ОСОБА_5 (вх. №4855742-ВБ від 02.03.2026), а також інформацію про картковий рахунок ОСОБА_4 (вх. №4901540-ВБ від 02.03.2026), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження;
- один CD-R диск, що містить інформацію щодо руху коштів по картковому рахунку потерпілого ОСОБА_5 (вх. №6012926-ВБ від 12.03.2026), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон торгової марки “Redmi” M2006C3LG, ІМЕІ: НОМЕР_10 (спецпакет №PSP1193185), який зберігається у камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою селище Ружин, вулиця Незалежності 29, Бердичівського району, Житомирської області – підлягає поверненню власнику ОСОБА_4 . 
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого  ОСОБА_4  до набрання вироком законної сили змінити з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, а саме з 22:00 години по 07:00 годину. 
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, частиною 1 статті 357 КК України, частиною 1 статті 361 КК України та призначити  ОСОБА_4  покарання:
- за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі; 
- за частиною 1 статті 357 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
- за частиною 1 статті 361 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
Відповідно до вимог частини першої статті 70 КК України із врахуванням статті 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим  ОСОБА_4  призначити остаточне покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_4  змінити з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, а саме з 22:00 години по 07:00 годину.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_11 , уродженець села Городок, Ружинського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (на рахунок: Отримувач: ГУК у Жит. Обл./ТГ м. Житомир/24060300; Банк одержувача: Казначейство України; Код ЄДРПОУ: 37976485; Рахунок: UA448999980313010115000006797; Код класифікації доходів: 24060300) витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-26/3505-ТВ від 27.02.2026 року в розмірі 1782 гривні 80 копійок.
Речові докази: - мобільний телефон марки «ERGO» В 184 ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-карткою, коробку від вказаного мобільного телефону, а також банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», які зберігаються у камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою селище Ружин, вулиця Незалежності 29, Бердичівського району, Житомирської області – повернути власнику, а саме потерпілому ОСОБА_5 ;
- два CD-R диски з інформацією про рух коштів, що містять інформацію про картковий рахунок потерпілого ОСОБА_5 (вх. №4855742-ВБ від 02.03.2026), а також інформацію про картковий рахунок ОСОБА_4 (вх. №4901540-ВБ від 02.03.2026), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- один CD-R диск, що містить інформацію щодо руху коштів по картковому рахунку потерпілого ОСОБА_5 (вх. №6012926-ВБ від 12.03.2026), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон торгової марки “Redmi” M2006C3LG, ІМЕІ: НОМЕР_10 (спецпакет №PSP1193185), який зберігається у камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою селище Ружин, вулиця Незалежності 29, Бердичівського району, Житомирської області – повернути власнику ОСОБА_4 . 
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_1