ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/3841/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:

02.04.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом (зареєстрований у суді 07.04.2026), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо проставлення апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідчену посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; 
зобов`язати Міністерства юстиції України вчинити певні дії, тобто повторно здійснити розгляд її заяви від 20.02.2026 (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) з доданими документами та прийняти з цього питання законне рішення.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на протиправність бездіяльності відповідача, яка виразилась у непроставленні апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідченої посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, оскільки Цивільний кодекс України (далі – ЦК України) не містить прямої заборони для проставлення апостилю на довіреність посвідчену відповідно до статті 245 зазначеного Кодексу, за правилами якої довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами, яка прирівнюється до нотаріально посвідченої, то відповідно до аналогії закону відповідач зобов`язаний проставити апостиль на таку довіреність. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду міста Дубіної М.М. від 19.05.2026 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечуючи проти заявлених позовних вимог вказує, зокрема, на те, що Міністерство юстиції України під час розгляду звернення позивачки від 20.02.2026 (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) щодо апостилювання документа діяло в межах наданих законом повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки проставлення апостиля на довіреності, посвідченій посадовою особою органу місцевого самоврядування, що прирівнюється до нотаріально посвідченої, не входить до повноважень Міністерства юстиції України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 61 «Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» (далі – постанова № 61) та наказу Міністерства юстиції України від 20.11.2025 № 3177/5 «Про впорядкування відносин з проставлення Міністерством юстиції України апостиля», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2025 за № 1731/45137 (далі – Наказ); також відповідач зауважує, що посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону [частина четверта статті 37 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі – Закон № 3425-ХІІ)]. 
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
Позивачка, громадянка рф, якій надано право на постійне проживання в Україні та 15.09.2014, органом 7401 видано посвідку на постійне проживання НОМЕР_1 .
20.02.2026 позивачка звернулась до Міністерства юстиції України із заявою (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) щодо апостилювання документа, надіславши відповідачу для проставлення апостилю довіреність від 12.01.2026, видану керуючою справами (секретарем) виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, якою позивачка уповноважила ОСОБА_2 (громадянку РФ) бути її представником у всіх державних, адміністративних і інших компетентних установах і організаціях, а також банківських установах; для реалізації цих цілей надаю права, а саме: подавати та підписувати від мого імені всі необхідні заяви; подавати та отримувати необхідні довідки і документи; відкривати/закривати банківські (розрахункові) рахунки, отримувати платіжні картки, проводити зарахування, зняття та переказ коштів з відкритих, на моє ім`я банківських (розрахункових) рахунків; перевипускати платіжні картки; встановлювати та змінювати пінкод платіжних карток.
Відповідач листом від 09.03.2026 № 32327/40323-31-26/37.1 «Щодо розгляду звернення», з посиланням на положення постанови № 61, Порядку проставлення Міністерством юстиції України апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.11.2025 № 3177/5 «Про впорядкування відносин з проставлення Міністерством юстиції України апостиля» (далі – Порядок), повідомлено позивачку про те, що Міністерству юстиції України надано повноваження на проставлення апостиля на документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, а також на документах, що оформляються нотаріусами України. Крім того, відповідач наводить перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, серед яких відсутня дія щодо посвідчення довіреності (оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону; враховуючи вищевикладене, відповідачем рекомендовано позивачці після оформлення у нотаріуса довіреності, для її апостилювання необхідно звернутись до одного з відділів державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріуса, чи направити з-за кордону відповідне звернення до будь-якого відділу з доданими до нього документами, передбаченими Порядком.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо проставлення апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідчену посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, звернулась до суду з цим позовом.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд звертає увагу на те, що вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
28.06.1996 Верховна Рада України від імені Українського народу - громадян України всіх національностей, зокрема, дбаючи про забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, прагнучи розвивати і зміцнювати демократичну, соціальну, правову державу прийняла Конституцію України – Основний Закон України.
Статтею 1 Основного Закону задекларовано, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 8 Конституції України закріплює визнання та дію принципу верховенства права і роз`яснює його зміст наступним чином: а) як найвищу юридичну силу Конституції України, яка передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; б) як пряму дію норм Основного Закону країни, що передбачає гарантування звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.
Стаття 26 Конституції України гарантує, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Так, Україна є учасницею Конвенції, що скасовує вимоги легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року (далі – Конвенція). 
Згідно зі статтею 1 Конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. 
Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються, серед іншого, нотаріальні акти. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений (стаття 3 Конвенції). 
На виконання вимог статті 6 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, Уряд постановою № 61 повноваження на проставлення апостиля надав таким компетентним органам: 
Міністерству освіти і науки – на офіційних документах, виданих Міністерством освіти і науки, центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра освіти і науки, їх територіальними органами, закладами освіти, підприємствами, установами і організаціями, які надають послуги у сфері освіти і науки або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг; 
Міністерству юстиції – на документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, а також на документах, що оформляються нотаріусами України; 
Міністерству внутрішніх справ – на документах, що видаються Міністерством внутрішніх справ та його територіальними органами з надання сервісних послуг, крім документів, що стосуються сфери освіти і науки; 
Державній міграційній службі – на документах, що видаються Державною міграційною службою, її територіальними органами та територіальними підрозділами, що стосуються сфери міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; Державній податковій службі – на документах, що видаються Державною податковою службою та її територіальними органами; 
Міністерству закордонних справ – на всіх інших видах документів. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 890 «Деякі питання забезпечення запровадження електронного сервісу з проставлення апостиля» (далі – постанова № 890) запроваджено ведення Електронного реєстру апостилів (далі – Реєстр), Міністерством юстиції України. 
Відповідно до постанови № 890, підпункту 74 пункту 4, пункту 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 Міністерство юстиції України наказом від 20.11.2025 № 3177/5 «Про впорядкування відносин з проставлення Міністерством юстиції України апостиля» затвердив Порядок, який встановлює умови, підстави та процедуру проставлення Міністерством юстиції України апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав (далі — проставлення апостиля), а також права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі – Закон № 2073-IX).
Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку для проставлення апостиля на наявному у заявника в паперовій формі офіційному документі, призначеному для використання на території іншої держави (далі — офіційний документ), подається заява про проставлення апостиля в усній формі шляхом його особистого звернення до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану територіального органу Міністерства юстиції України (далі — відділ) або нотаріуса, а у разі коли таким документом є документ, виданий архівною установою (далі — архівний документ), — до Державної архівної служби України.
У разі перебування заявника за кордоном, проставлення апостиля на наявному у такого заявника в паперовій формі офіційному документі може здійснюватися за його зверненням, надісланим поштовим відправленням до будь-якого відділу, а у разі коли таким документом є архівний документ — до Державної архівної служби України.
Згідно із пунктом 6 розділу II Порядку для проставлення апостиля заявник подає оригінал офіційного документа або його копію, засвідчену в установленому порядку (для офіційних документів в паперовій формі), та платіжну інструкцію про оплату послуги з проставлення апостиля, оформлену відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 163.
На підтвердження права на звільнення особи, якої безпосередньо стосується офіційний документ, від сплати послуги з проставлення апостиля, заявником у разі його особистого звернення за проставленням апостиля пред`являється документ, що підтверджує право на звільнення від сплати, з якого посадовою особою відділу, Державної архівної служби України чи нотаріусом, а у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 2 цього розділу, — посадовою особою територіального органу Міністерства юстиції України виготовляється копія, що долучається до поданої заяви про проставлення апостиля.
У разі подання заяви про проставлення апостиля в електронній формі Портал Дія у разі технічної можливості повинен забезпечувати перевірку наявності у особи, якої безпосередньо стосується офіційний документ, права на звільнення від сплати послуги з проставлення апостиля з використанням відомостей відповідних інформаційних систем, в яких обліковуються (реєструються) такі відомості, а в разі відсутності такої можливості — додавання сканованої копії документа, що підтверджує право на звільнення від сплати, з накладенням кваліфікованого електронного підпису заявника.
Якщо звернення заявника надіслане поштовим відправленням, до нього має долучатися копія документа, що підтверджує право на звільнення від сплати, засвідчена в установленому порядку (пункт 7 розділу II Порядку).
Аналіз наведених норм права свідчить, що за загальним правилом Міністерство юстиції України проставляє апостиль на офіційних документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, а також на документах, які оформлюють нотаріуси України.
Розгляд документів для проставлення апостиля врегульовані положеннями розділу ІІІ Порядку, пунктом 1 якого визначено, що офіційні документи, подані для поставлення апостиля, розглядаються посадовою особою Міністерства юстиції України, яка з`ясовує:
чи підлягають подані офіційні документи проставленню апостиля;
справжність підпису та якість, в якій виступала особа, що підписала офіційний документ, а також справжність відбитків печатки та/або штампа, матричного двовимірного штрих-коду, проставлених на офіційних документах, — у випадку проставлення апостиля на документі у паперовій формі;
якість, в якій виступала особа, що підписала офіційний документ, а також відповідність відомостей про кваліфікований сертифікат відкритого ключа наявним у Реєстрі відомостям про кваліфікований сертифікат відкритого ключа — у випадку проставлення апостиля на електронному офіційному документі.
Згідно із пунктом 2 розділу IIІ Порядку посадова особа Міністерства юстиції України повинна мати зразки підписів осіб, від яких виходять чи можуть виходити офіційні документи, а також зразки відбитків печаток та/або штампів, які проставляються або можуть бути проставлені на відповідних документах, а у випадку проставлення апостиля на електронному офіційному документі — відомості про кваліфіковані сертифікати відкритих ключів.
Наявні зразки підписів осіб, від яких виходять чи можуть виходити офіційні документи, а також зразки відбитків печаток та/або штампів, які проставляються або можуть бути проставлені на відповідних документах, можуть використовуватися посадовою особою Міністерства юстиції України без унесення таких зразків до Реєстру.
Посадова особа Міністерства юстиції України звіряє підпис особи, яка підписала документ, а також проставлену на документі печатку та/або штамп з наявними зразками підписів, відбитків печаток та/або штампів, а у випадку проставлення апостиля на електронному офіційному документі — відомості про кваліфікований сертифікат відкритого ключа з наявними у Реєстрі відомостями про кваліфікований сертифікат відкритого ключа (пункт 3 розділу IIІ Порядку).
При цьому, за правилам пункту 4 розділу IIІ Порядку якщо під час розгляду офіційного документа, поданого для проставлення апостиля, у Міністерстві юстиції України відсутній зразок підпису особи, яка підписала такий документ, та/або зразок відбитка печатки та/або штампу, проставленого на такому документі, Міністерство юстиції України надсилає суб`єкту, яким здійснюється наповнення Реєстру зразками підписів осіб, від яких виходять чи можуть виходити офіційні документи, а також зразками відбитків печаток та/або штампів, які проставляються або можуть бути проставлені на відповідних документах, відомостями про сертифікати відкритих ключів, визначеними у пункті 5 наказу Міністерства юстиції України, яким затверджено цей Порядок (далі — уповноважений суб`єкт), відповідний запит в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи — на електронну адресу, розміщену на офіційному вебсайті відповідного уповноваженого суб`єкта. У разі відсутності на офіційному вебсайті уповноваженого суб`єкта інформації про електронну адресу, запит про надання зразка підпису особи, яка підписала такий документ, та/або зразка відбитка печатки та/або штампу, проставленого на офіційному документі, в паперовій формі надсилається на поштову адресу відповідного суб`єкта.
У свою чергу, якщо під час розгляду офіційного документа, поданого для проставлення апостиля, у посадової особи такий документ викликає підозру у його підробці, зокрема у зв`язку з відсутністю документів про державну реєстрацію актів цивільного стану у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, документів, посвідчених або виданих нотаріусами, у Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиному реєстрі довіреностей, а судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному вебпорталі судової влади України, Міністерство юстиції України надсилає суб`єкту, від якого виходив такий документ, відповідний запит та скановану копію офіційного документа в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи — на електронну адресу, розміщену на офіційному вебсайті відповідного суб`єкта.
У разі відсутності на офіційному вебсайті суб`єкта інформації про електронну адресу, запит про підтвердження, що офіційний документ виходив від такого суб`єкта, в паперовій формі з копією відповідного документа надсилається на поштову адресу відповідного суб`єкта (пункт 5 розділу IIІ Порядку).
Згідно із пунктом 6 розділу IIІ Порядку посадова особа Міністерства юстиції України у зв`язку з направленням запиту у випадках, передбачених пунктами 4 та 5 цього розділу, зупиняє розгляд офіційного документа, поданого для проставлення апостиля, на строк до одного місяця.
Зупинення розгляду офіційного документа, поданого для проставлення апостиля, зупиняє перебіг строку, встановленого пунктом 5 розділу І цього Порядку. Перебіг такого строку продовжується з дня отримання відповіді на запит Міністерства юстиції України.
Про зупинення розгляду офіційного документа, поданого для проставлення апостиля, причини, що обумовили таке зупинення, посадова особа Міністерства юстиції України у день зупинення розгляду офіційного документа інформує заявника, використовуючи контактні дані, зазначені у відповідній заяві про проставлення апостиля.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Міністерство юстиції України проставляє апостиль на офіційних документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, а також на документах, які оформлюють нотаріуси України за наявності в Електронному реєстрі апостилів зразків підписів посадових осіб та відбитків печаток компетентних органів.
Водночас, у разі відсутності в Електронному реєстрі апостилів зразків підписів посадових осіб та відбитків печаток компетентних органів, Міністерство юстиції України має зупинити розгляд заяви на строк до 1 місяця та направити офіційний запит до компетентного органу, який посвідчив документ, поданого для проставлення апостиля, у випадках, передбачених пунктами 4 та 5 розділу ІІІ Порядку, зокрема, для підтвердження факту видачі довіреності, повноважності.
Повертаючись до спору, який виник у цій справі, суд зазначає, що мотивом для непроставлення апостилю на довіреності від 12.01.2026, посвідченої посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, пожанвою відповідачкою до відповідача, слугувало те, що проставлення апостиля на довіреності, посвідченій посадовою особою органу місцевого самоврядування, що прирівнюється до нотаріально посвідченої, не входить до повноважень Міністерства юстиції України відповідно до постанови № 61 та Порядку, оскільки Міністерству юстиції України надано повноваження на проставлення апостиля на документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, а також на документах, що оформляються нотаріусами України. Крім того, відповідач наводить перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, наведеними у статті 37 Закону № 3425-XII серед яких відсутня дія щодо посвідчення довіреності (оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону.
Надаючи правову оцінку таким мотивам відповідача, суд зазначає, що дійсно нотаріальні дії, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначені у статті 37Закону № 3425-XII, відповідно до частини першої якої у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії:
1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна;
2) посвідчують заповіти (крім секретних);
3) видають дублікати посвідчених ними документів;
4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них;
5) засвідчують справжність підпису на документах;
6) видають свідоцтва про право на спадщину;
право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя.
Водночас, за правилами пункту 4 частини другої статті 40 Закону № 3425-XII до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами.
Аналогічні за змістом положення закріплені у частині третій статті 245 ЦК України.
Тобто, довіреність, посвідчена уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування (ОМС) у населеному пункті, де немає нотаріусів, прирівнюється до нотаріально посвідченої, що зумовлює наявність у Міністерству юстиції України повноваження проставити апостиль на таку довіреність. 
Водночас, у разі відсутності в Електронному реєстрі апостилів зразків підписів посадових осіб, а також відбитків відповідної печатки органу місцевого самоврядування, Міністерство юстиції України має зупинити розгляд заяви на строк до 1 місяця та направити офіційний запит до компетентного органу, який посвідчив документ, поданого для проставлення апостиля, у випадках, передбачених пунктами 4 та 5 розділу ІІІ Порядку, зокрема, для підтвердження факту видачі довіреності, повноважності.
У цьому контексті підлягають урахуванню також приписи Закону №2073-IX, який установлює загальні стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень під час здійснення адміністративної процедури. Цей Закон визначає основоположні принципи адміністративного провадження - зокрема, верховенства права, офіційності, пропорційності, обґрунтованості та розумності строків - і покладає на адміністративний орган обов`язок забезпечити всебічний, повний та неупереджений розгляд заяви особи.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 2 Закону №2073-IX, відповідач є адміністративним органом, а звернення позивачки від 20.02.2026 (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) щодо проставлення апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідчену посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, є адміністративною справою, що підлягає вирішенню в порядку адміністративної процедури.
Згідно зі статтями 4, 6, 8, 13 та 16 Закону №2073-IX адміністративний орган зобов`язаний: діяти з дотриманням принципу верховенства права та забезпечувати справедливий баланс між публічними інтересами та правами особи; офіційно з`ясувати всі обставини справи, у тому числі шляхом витребування необхідних документів; прийняти мотивоване рішення у розумний строк; забезпечити належне інформування особи про результати розгляду заяви та про її права.
У контексті Закону №2073-IX відповідач, розглядаючи заяву позивачки був зобов`язаний, зокрема, офіційно з`ясувати всі обставини справи, включно з визначенням чи прирівняються до нотаріально посвідчених довіреностей надана позивачкою довіреність в розумінні пункту 4 частини другої статті 40 Закону № 3425-XII та частини третьої статті 245 ЦК України, наявності чи відсутності в Електронному реєстрі апостилів зразків підписів посадових осіб, а також відбитків відповідної печатки органу місцевого самоврядування, наявності підстав для зупинення розгляду заяви на строк до 1 місяця та направити офіційний запит до компетентного органу, який посвідчив документ, поданого для проставлення апостиля, у випадках, передбачених пунктами 4 та 5 розділу ІІІ Порядку, зокрема, для підтвердження факту видачі довіреності, повноважності, для ухвалення мотивованого та оформленого рішення, яке може бути оскаржене.
Самоусунення від цих дій, у тому числі неприйняття рішення суб`єктом владних повноважень, суперечить принципам Закону №2073-IX та свідчить про протиправну бездіяльність.
Тому, в контексті спірних відносин, суд приходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача Міністерства юстиції України щодо проставлення апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідчену посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області.
При цьому, вирішуючи позов в зобов`язальній частині суд наголошує, що адміністративний суд не підміняє суб`єкта владних повноважень і не перебирає на себе компетенцію щодо здійснення технічних та процедурних дій, прямо віднесених до повноважень відповідача.
За умов, коли відповідач не виконав обов`язку ухвалити рішення за результатами поданої заяви, належним та ефективним способом захисту, який відповідає вимогам статті 245 КАС України та забезпечує реальне відновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно здійснити розгляд заяви позивачки від 20.02.2026 (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) з доданими документами та прийняти з цього питання мотивоване рішення, з урахуванням правових висновків суду, зокрема щодо недопустимості пасивної поведінки та необхідності активного виконання покладених законом обов`язків.
Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд також звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Таким чином з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання цього позову.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 227, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо проставлення апостилю на довіреність від 12.01.2026, посвідчену посадовою особою Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області.
Зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити певні дії, тобто повторно здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 20.02.2026 (вх. № 40323-31-26 від 05.03.2026) з доданими документами та прийняти з цього питання мотивоване рішення, з урахуванням правових висновків суду, зокрема щодо недопустимості пасивної поведінки та необхідності активного виконання покладених законом обов`язків. 

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач – Міністерство юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00015622; місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Академіка Городецького, 13). 
Суддя Марія ДУБІНА