ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 червня 2026 року справа №200/7268/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року (головуючий суддя І інстанції Бабіч С.І.), складене у повному обсязі 17 квітня 2026 року, у справі № 200/7268/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 2), відповідно до якого (з урахуванням уточнення позовних вимог, які прийняті судом) просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особи, що визнана непридатною до військової служби, є не військовозобов`язаною особою та виключена/знята з військового обліку від 05.09.2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), як особи, що визнана непридатною до військової служби, є не військовозобов`язаною особою та виключена/знята з військового обліку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 05.09.2025 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо його виключення з військового обліку як особи, що визнана непридатною до військової служби.
У задоволенні вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в наданій позивачем на розгляд копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного як доказу факту виключення з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 відображена дата виключення 15.08.2020 за гр. ІІ ст. 47А розкладу хвороб, з приміткою, що позивач не підлягає повторному медичному огляду, однак при цьому на підтвердження даного факту позивачем надана копія висновку ВЛК від 13.04.2022, що свідчить про явні хронологічні розбіжності та суттєві змістовні розбіжності відповідних записів у копіях документів.
Зазначає, що законні підстави для виключення позивача з військового обліку відсутні 
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належних чином.
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
Відповідно до пунктів 7, 9 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 15.08.2020 року, позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст. 47а наказу МО України № 402-2008 року, та не підлягає повторному медичному переосвідченню.
Згідно з пунктом 13 позивача взято на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 27.07.2020 року та знято з військового обліку військовозобов`язаних Дружківським МВК 15.08.2020 року.
15.08.2020 року позивач виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ст. 37 п. 6 пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Також відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.04.2022 року № 11/2409 позивач пройшов медичний огляд військово - лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_5 13.04.2022 року та на підставі статті 47а графа ІІ Розкладу хвороб та графи та додаткових вимог Б (додатки № 1,2,3 до Положення про військово – лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України , затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008) непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку.
12.04.2025 року позивач через мобільний застосунок «Резерв+» сформував свій електронний військово-обліковий документ, відповідно до якого: «виключено», категорія обліку – невійськовозобов`язаний, підстав зняття/виключення- непридатність, ТЦК та СП: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Дружківка), постанова ВЛК – непридатний з виключенням з військового обліку, дата ВЛК – 13.08.2020 року, дані уточнено вчасно, дата уточнення даних – 10.06.2024 року.
Далі позивачем через мобільний застосунок «Резерв+» сформував свій електронний військово-обліковий документ, відповідно до якого: «на обліку», категорія обліку – військовозобов`язаний, відстрочка до 09.05.2026, ти відстрочки – бронювання, ТЦК та СП: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Дружківка), постанова ВЛК – непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, дата ВЛК – 13.08.2020 року, дані уточнено вчасно, дата уточнення даних – 10.06.2024 року.
06.09.2025 року позивачем було направлено заяву від 05.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), у якій, зокрема, просив внести відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особи, що визнана непридатною до військової служби стосовно позивача як особи, що визнана непридатною до військової служби, є невійськовозобов`язаною особою та виключена/знята з обліку. 
Вважаючи, що відповідачем 2 допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особи, що визнана непридатною до військової служби, є не військовозобов`язаною особою та виключена/знята з військового обліку від 05.09.2025 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (надалі - Закон № 3543-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
За приписами статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”. Військовий стан триває на момент виникнення спірних правовідносин.
Приписами статті 37 Закону № 2232-ХІІ визначено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до частини 1 – 4 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції станом на час мобілізації, взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:
1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які відповідно до статті 14 цього Закону взяті на військовий облік; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку; жінки, які виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням на базову військову службу;
2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;
3) на військовий облік резервістів: які зараховані до військового оперативного резерву; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.
Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.
Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
За положенням частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції станом на час прийняття спірного наказу, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
За положенням частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції станом на час виключення позивача з обліку, виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
За положенням частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції, яка діяла станом на час мобілізації, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України – у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані непридатними до військової служби (пункт 3).
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Отже, підстава для виключення особу з військового обліку, як визнання такої особи непридатними до військової служби, не змінилась.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі по тексту – Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Відповідно до абзацу 7 пункту 12 Положення № 154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Відповідно до абзацу 7 пункту 15 Положення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний організовувати ведення персонально-якісного обліку (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, відповідно до частини 1 статті 34 Закону про військовий обов`язок, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу 18 пункту 15 Положення про ТЦК, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам військово-облікових документів, посвідчень та інших документів.
Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 р. № 921, в редакції на час виключення позивача з обліку, районні (міські) військові комісаріати: організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників і військовозобов`язаних, які проживають (перебувають) на відповідній території, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до районних (міських) військових комісаріатів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на воєнний час, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників і військовозобов`язаних та персональних даних, які містяться в них; інформують щороку до 1 січня відповідні районні держадміністрації або міські ради та вносять на їх розгляд пропозиції щодо поліпшення стану військового обліку на відповідній території; згідно з планами, затвердженими відповідними районними держадміністраціями або міськими радами, здійснюють контроль на відповідній території за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях (крім СБУ); здійснюють взяття на військовий облік військовозобов`язаних - жінок на підставі списків із закладів освіти; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників і військовозобов`язаних військово-облікових документів; надсилають запити до органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, з метою встановлення місцезнаходження призовників і військовозобов`язаних (додаток 11)
Персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних ведеться районними (міськими) військовими комісаріатами шляхом обліку персональних та службових даних призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних.
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.
Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.
Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до пунктів 7, 9 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 15.08.2020 року, позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст. 47а наказу МО України № 402-2008 року та не підлягає повторному медичному переосвідченню.
Згідно з пунктом 13 позивача взято на облік військовозобов`язаних Дружківським МВК 27.07.2020 року та знято з військового обліку військовозобов`язаних Дружківським МВК 15.08.2020 року.
15.08.2020 року позивач виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ст. 37 п. 6 пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»
Судом не встановлено та не підтверджено відповідними доказами, що відповідачі проводили службове розслідування щодо відміни або скасування висновків військово-лікарської комісії про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних, в межах якого запитувались би у позивача будь-які медичні документи, на підставі яких він був визнаний непридатним до військової служби з подальшим зверненням відповідача до уповноваженого органу або суду з питання оскарження висновку ВЛК.
Суд вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на наявність розбіжностей у паперовій обліковій картці військовозобов`язаного щодо позивача та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 15.08.2020 року, оскільки відповідачем не надано доказів визнання нечинним тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 15.08.2020 року, як і не надано вироку суду, який би набрав законної сили та встановлював факт протиправності дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 або ІНФОРМАЦІЯ_5 при виключенні саме ОСОБА_1 з військового обліку.
Відтак, вищевказане посвідчення є належними та допустимим доказом відповідно до вимог ст.73-76 КАС України, що у позивача відсутній статус військовозобов`язаного та він виключений з військового обліку військовозобов`язаних через непридатність до військової служби з 15.08.2020 року.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 року у справі № 280/2880/24 зауважив: “з аналізу положень Закону 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних”.
З урахуванням вказаних положень чинного законодавства та з урахування наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивача у 2020 році, за наслідками проведеної медичної комісії, було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку та виключено з військового обліку, що відображено у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, виданого позивачу.
При цьому, станом на 12.04.2025 року електронний військово-обліковий документ у застосунку «Резерв +» містив відомості про виключення позивача з військового обліку (Категорія обліку “Не військовозобов`язаний”, Підстава зняття\виключення: непридатні).
Згідно з копією електронного військово-обліковий документ із застосунку «Резерв +», сформованого 05.09.2025 року наявна інформація про те, що позивач знаходиться на обліку у 2-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 (Дружківка) (Категорія обліку “ ІНФОРМАЦІЯ_8 ”; відстрочка до 09.05.2026; тип відстрочки: бронювання ) 
Таким чином, судами встановлено невідповідність відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 виданого позивачу ІНФОРМАЦІЯ_4 15.08.2020 року, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі - Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа".
Пунктом 4 Порядку № 559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
- у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
- в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Як було вказано вище у даній справі суд констатував невідповідність відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 виданого позивачу ІНФОРМАЦІЯ_4 15.08.2020 року, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, саме усунення цих невідповідностей у спосіб, визначений пунктом 4 Порядку № 559, а не зняття позивачу з обліку (оскільки позивача вже було знято з військового обліку ще у 2020 році) є суттю спірних правовідносин.
З огляду на те, що із відповідною заявою позивач звернувся до відповідача 2, а не до відповідача 1, саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) є належним відповідачем у даній справі, оскільки є суб`єктом владних повноважень щодо розгляду вказаної заяви позивача згідно Порядку № 559.
Матеріалами справи підтверджено звернення позивачем до відповідача 2, тобто за місцем перебування на військовому обліку станом на момент звернення, із заявою про внесення відповідних змін щодо нього, до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд вказує, що право на звернення щодо актуалізації відомостей реалізовано позивачем шляхом подання відповідної заяви (у паперовій формі). 
При цьому ані Постановою № 559, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку позивача особисто прибути до ТЦК для надання такого звернення та вирішення поставленого питання.
Доказів розгляду вказаної заяви суду не надано.
Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 “Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Завданням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
У пункті 8 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності), зокрема: відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (підпункт 7); відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку) (підпункт 12).
Суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі щодо правдивості, своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткові обов`язки, в тому числі щодо повторного взяття на облік військовозобов`язаних.
Як вказано судом вище з матеріалів справи судом встановлено, що позивача було визнано непридатними до військової служби та знято з військового обліку. 
Суд зазначає, що «зняття» та «виключення» з військового обліку не є тотожними поняттями.
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
Частина 9 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначає, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Отже така категорія як “невійськовозобо`язана особа” у вказаному законі, який регулює спірні правовідносини, відсутня.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 05.09.2025 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо його виключення з військового обліку як особи, що визнана непридатною до військової служби. 
Крім того, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328 грн.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п.2).
Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1.2).
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позивачем при поданні позову заявлено позовну вимогу немайнового характеру та те, що при поданні адміністративного позову немайнового характеру, при поданні апеляційної скарги відповідач мав би сплати судовий збір у розмірі – 1597,44 грн. (3328*0,4*150%)*0,8.
Як вбачається з матеріалів справи, судом було відкрито апеляційне провадження без сплати судового збору, що зумовлює його стягнення з відповідача.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року у справі № 200/7268/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року у справі № 200/7268/25 - залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Держави до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів – Донецьке ГУК/Краматорська/МТГ22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37967785, рахунок отримувача – UA758999980313161206081005630, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації бюджету – 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), відомча ознака «81» Апеляційні адміністративні суди.) 1 597 (тисяча п`ятсот дев`яноста сім) гривень 44 копійки недосплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар 
І.В. Геращенко
Е.Г.Казначеєв