ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року справа №200/9937/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Гайдара А.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі № 200/9937/25 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Верченко Ольга Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – відповідач) про:
- визнання протиправним та скасування рішення від 31.10.2025 року № 047050034057 про відмову в призначенні пенсії з 26.09.2025 року;
- зобов`язання зарахувати до страхового стажу роботи період з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 03.07.2023, з 04.07.2023 по 31.08.2024;
- зобов`язання зарахувати до пільгового підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 період з 21.04.1995 по 17.08.1995 та з 18.08.1995 по 24.07.1998 на Шахті імені Д.Е. Коротченко, з 08.12.2014 по 03.07.2023 на ДП “Селидіввугілля” ВП Шахта “Росія”/ВП “Шахта Котляревська”, з 17.07.2023 по 06.03.2024 та з 07.03.2024 по 13.11.2024 на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ;
- зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 26.09.2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050034057 від 31.10.2025 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2025 року, зарахувати до його страхового стажу роботи періоди з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 03.07.2023, з 04.07.2023 по 31.08.2024, та зарахувавши до пільгового підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди з 21.04.1995 по 17.08.1995 та з 18.08.1995 по 24.07.1998 на Шахті імені Д.Е. Коротченко, з 08.12.2014 по 03.07.2023 на ДП “Селидіввугілля” ВП Шахта “Росія”/ВП “Шахта Котляревська”, з 17.07.2023 по 06.03.2024 та з 07.03.2024 по 13.11.2024 на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ” та призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 27.09.2025 року.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.
Апелянт вважає правомірним спірне рішення про відмову позивачу в призначені пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж.
За результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, до його страхового стажу не зараховано: 
- період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1998 згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи, окрім того форма навчання потребує уточнення; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, 01.07.2023 по 31.08.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані. 
До пільгового стажу позивача відповідачем не зараховано: 
- період роботи з 01.09.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.06.2017, з 01.09.2017 по 31.08.2018, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про періоди роботи за сумісництвом; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, 01.10.2022 по 30.11.2022, оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 23.10.2025 року звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області № 047050034057 від 21.10.2025 року, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу - 10 років.
За розрахунком управління страховий стаж позивача становить 27 років 08 місяців 10 днів. Роботи підземні за постановою №202 (25) та Список №1 становлять 03 роки 04 місяці 24 дні (стаж враховано згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). 
За результатами розгляду відповідачем документів, доданих позивачем до заяви, до його страхового стажу не зараховано: 
- період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1998 згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи, окрім того форма навчання потребує уточнення; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, 01.07.2023 по 31.08.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані. 
До пільгового стажу позивача управлінням не зараховано: 
- період роботи з 01.09.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.06.2017, з 01.09.2017 по 31.08.2018, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про періоди роботи за сумісництвом; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, 01.10.2022 по 30.11.2022, оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.
За статтею 44 Закону № 1058- IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788).
Відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За ст. 48 Кодексу законів про працю України, норми якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів “а”, “б” статті 13 та статті 100 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
За п. 3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Спору між сторонами стосовно відсутності у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 26.04.1995 року записів щодо спірних періодів пільгової роботи позивача немає. Тобто, всі записи вчинені належним чином.
Аналогічні записи про трудову діяльність позивача містяться також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зокрема, з 21.04.1995 по 24.07.1998 року позивач працював на шахті імені Д.Е. Коротченко учнем гірника підземного, та гірником підземним з повним робочим днем під землею тобто за Списком № 1, усього - 3 роки 3 місяці 4 дні.
З 2014 року позивач працював 9 років 11 місяців 5 днів на відокремлених підрозділах ДП “Селидіввугілля”.
З 08.12.2014 по 03.07.2023 позивач працював на ВП шахті “Росія”-“Котляревська” ДП “Селидіввугілля” гірником підземним 3 розряду, усього 8 років 6 місяців 26 днів.
З 17.07.2023 по 06.03.2024 позивач працював на ВП шахті “ 1-3 Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” гірником підземним, усього 7 місяців 19 днів.
З 07.03.2024 по 13.11.2024 позивач працював на ВП шахті “ 1-3 Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” прохідником, усього 8 місяців 7 днів.
Отже, пільговий стаж роботи позивача в підземних умовах протягом повного робочого дня за Списком № 1 складає 12 років 2 місяці 8 днів + 3 роки 3 місяці 4 дні = 15 років 5 місяців 12 днів, що є достатнім для обраного виду пенсії.
Щодо незарахування управлінням до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з підстав несплати роботодавцем страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, апеляційний суд враховує наступне.
За абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Відповідно до ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
За ч. 10 статті 20 Закону № 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.
За статтею 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058 застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).
За статтею 106 Закону України № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.
З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність незарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, зазначених в його трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.04.1995 року.
Спірне рішення відповідача суперечить статті 19 Конституції України та законам України, не визнавши право позивача на перерахунок пенсії, призвело до його порушення.
Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050034057 від 31.10.2025 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2025 року, зарахувати до його страхового стажу роботи періоди з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 03.07.2023, з 04.07.2023 по 31.08.2024, та зарахувавши до пільгового підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди з 21.04.1995 по 17.08.1995 та з 18.08.1995 по 24.07.1998 на Шахті імені Д.Е. Коротченко, з 08.12.2014 по 03.07.2023 на ДП “Селидіввугілля” ВП Шахта “Росія”/ВП “Шахта Котляревська”, з 17.07.2023 по 06.03.2024 та з 07.03.2024 по 13.11.2024 на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ” та призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 27.09.2025 року.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі № 200/9937/25 за позовом Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 12 травня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

А.В. Гайдар