Справа № 331/3181/25
Провадження № 1-кп/331/327/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22025080000000575 від 17.04.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Коларівка Приморського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України, раніше судимого: 
- 07.06.1996 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (1960 р.) до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 04.09.1998 на підставі Закону України «Про Амністію»;
- 23.12.1999 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі;
- 26.02.2001 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 222 КК України (1960 р.) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України повністю приєднане покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 23.12.1999 і остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна і штрафом у сумі 170,00 грн. Звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання 05.10.2010;
- 15.05.2012 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт. Знятий з обліку 07.11.2012 у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання;
- 25.11.2013 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Знятий з обліку 28.12.2016 у зв`язку з закінченням іспитового строку;
- 26.04.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання 06.01.2023,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Бердянську Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України, раніше судимого:
- 14.07.2021 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання 25.01.2024,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_10 та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗФ РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затвердженими Верховною Радою України, і діє на сьогоднішній день до 02 серпня 2026 року.
Так,  ОСОБА_6 , будучи громадянином України, у невстановлений час, приблизно у першій декаді квітня 2025 року, але не пізніше 07.04.2025, діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, достовірно розуміючи, що по усій території України введено воєнний стан, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , надав представнику іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації - громадянину Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ОСОБА_12 » (далі за текстом « ОСОБА_11 ») добровільну згоду на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, шляхом виконання завдань, направлених на збір та передачу інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних в протидії військовій агресії збройним формуванням держави-агресора Російської Федерації проти України, пошук інгредієнтів, виготовлення саморобних вибухових речовин та саморобного вибухового пристрою.
Усвідомлюючи неможливість самостійного виконання отриманих від представника іноземної держави на ім`я « ОСОБА_11 » завдань на території м. Запоріжжя та Запорізького району, ОСОБА_6 залучив до своєї злочинної діяльності як співвиконавця раніше йому знайомого мешканця м. Запоріжжя, громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому повідомив про зв`язок з представником іноземної держави - держави-агресора РФ - громадянином Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », та який, в свою чергу, добровільно погодився на виконання завдань щодо проведення підривної діяльності проти України.
З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 у невстановлений час у першій декаді квітня 2025 року, діючи умисно, обговорив з представником іноземної держави на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ОСОБА_12 », спосіб збору та передачі інформації, а саме: ОСОБА_6 отримує від представника іноземної держави « ОСОБА_11 » завдання, після чого здійснює збір інформації, яку через мобільний додаток сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» передає представнику іноземної держави « ОСОБА_11 ».
1. На виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави - « ОСОБА_11 », отриманого не пізніше квітня 2025 року, 02.04.2025 ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , із власних корисливих мотивів здійснив пошук та подальшу фотофіксацію на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , автотранспортний засіб з розпізнавальним знаком «НОМЕР_19», який використовують військовослужбовці Сил оборони України, що розташовувався за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, на парковці біля будинку 38, та передав вказану інформацію представнику іноземної держави « ОСОБА_11 » з метою подальшого нанесення вогневих (ракетних) уражень представниками ЗФ держави-агресора РФ по території України. У подальшому за виконання вищевказаного завдання ОСОБА_6 02.04.2025 отримав від представника іноземної держави « ОСОБА_11 » грошову винагороду у вигляді 200 гривень, які були надісланні ОСОБА_6 на його банківську картку № НОМЕР_4 .
2. 07.04.2025 та 09.04.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , діючи умисно, на виконання отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» завдання, із власних корисливих мотивів, здійснили відеофіксацію на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , місця розташування будівлі та особового складу Сил оборони України, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та передав вказану інформацію представнику іноземної держави « ОСОБА_11 », з метою подальшого нанесення вогневих (ракетних) уражень представниками ЗФ держави-агресора РФ по території України. В подальшому за виконання вищевказаного завдання ОСОБА_6 12.04.2025 отримав від представника іноземної держави «ОСОБА_11» грошову винагороду у вигляді 1000 гривень, які були надісланні ОСОБА_6 на його банківську картку № НОМЕР_4 .
3. На виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» в середині квітня 2025 року (більш точна дата та час не встановлені), ОСОБА_6 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , перебуваючи на території АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відеоповідомленнями в мережі Інтернет - месенджер «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 з нікнеймом « ОСОБА_13 », що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , останній був познайомлений через представника іноземної держави « ОСОБА_11 » з іншим представником іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 », який використовує месенджер «Telegram» з акаунту під нікнеймом « ОСОБА_15 » та ім`ям користувача « ОСОБА_16 », отримав завдання щодо здійснення підпалу електрощитової, що розташована поблизу залізничної колії у м. Ужгород, з метою заподіяння значної майнової шкоди, порушення громадської безпеки та залякування населення м. Ужгород. Задля успішного виконання отриманого завдання представник іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » переслав ОСОБА_6 на банківську картку № НОМЕР_4 грошові кошти у загальній сумі 7909 гривень для придбання залізничних квитків та проживання у м. Ужгороді.
З метою виконання отриманого від представника іноземної держави «Івана» завдання, 15.04.2025 ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , за допомогою швидкозаймистих речовин - «бензину» та «розпалювача для багаття», при цьому здійснюючи відеофіксацію вказаних дій на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , здійснили підпал трансформаторної (релейної) шафи ШРУ-М та ШРШ-6 АТ «Укрзалізниця», що розташована на ділянці колії Сянки-Ужгород межі 259-260 кілометру вхідного світлофору «Н» станції «Ужгород-1», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Академіка Шпеника (навпроти будинку 31), та відправили представнику іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » звіт у вигляді відеофайлу про виконання вищевказаного завдання.
4. Також у період часу з 07.04.2025 по 10.04.2024 на виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11», та отриманих інструкцій щодо виготовлення саморобної вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою, використавши отримані від представника іноземної держави «ОСОБА_11» грошові кошти у загальній сумі 7055 грн., які останнім були надані для придбання компонентів для виготовлення саморобного вибухового пристрою, вибухових речовин та перераховані 08.04.2025, 09.04.2025 та 10.04.2025 п`ятьма переказами на банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_4 , придбали в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товари широкого вжитку - компоненти для їх виготовлення, а саме: селітру, пудру алюмінієву («серебрянка»), 2 банки миючого засобу «Vanish», пляшку електроліту кислотного, банку ацетону розчинного, сірку, епоксидну смолу, одноразовий стерильний шприц та один вогнегасник.
Надалі, у той же період часу, знаходячись за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , продовжуючи виконання отриманого завдання від представника іноземної держави «ОСОБА_11» та за вказівками останнього, діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , із власних корисливих мотивів підготували корпус для саморобного вибухового пристрою шляхом розбору вогнегасника, виготовили саморобну вибухову речовину типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку і вибухову речовину типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам та помістили їх в корпус вогнегасника. 
У подальшому ОСОБА_6 на виконання вищезазначеного завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» та за вказівками останнього, діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , із власних корисливих мотивів, із вищевказаних матеріалів виготовили вибухові речовини, а саме: вибухову речовину - триперекис ацетону у кількості 66 грам та вибухову речовину типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, які зберігали до подальших вказівок представника іноземної держави «ОСОБА_11» за вказаним місцем свого фактичного проживання до моменту виявлення під час проведення обшуку 17.04.2025.
Крім того, у період часу з 07.04.2025 по 10.04.2025 громадянин України ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_7 , діючи умисно, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, спільно та на виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11», шляхом змішування та хімічних маніпуляцій із придбаними раніше в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товарами широкого вжитку предметами, а саме: селітрою, пудрою алюмінієвою («серебрянкою»), 2 банками миючого засобу «Vanish», пляшкою електроліту кислотного, банкою ацетону розчинного, сіркою, епоксидною смолою, одноразовим стерильним шприцом та одним вогнегасником, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили виготовлення наступних вибухових речовин: вибухової речовини - триперекис ацетону у кількості 66 грам, вибухової речовини типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, вибухової речовини типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку та вибухової речовини типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам, з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 у період з 10.04.2025 по 17.04.2025, діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, зберігав за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу наступні вибухові речовини: вибухову речовину - триперекис ацетону у кількості 66 грам, вибухову речовину типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, вибухову речовину типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку та вибухову речовину типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам, з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій.
Крім того,  ОСОБА_7  у невстановлений час на початку квітня 2025 року, але не пізніше 07.04.2025, з корисливих мотивів, достовірно розуміючи, що по усій території України введено воєнний стан, будучи обізнаним про те, що громадянин України ОСОБА_6 надає допомогу представникам іноземної держави - держави-агресора РФ у проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно та ініціативо надав згоду на допомогу представнику іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації - громадянину Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ОСОБА_12 » (далі за текстом « ОСОБА_11 »), у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану шляхом виконання завдань, направлених на збір та передачу інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних в протидії військовій агресії збройним формуванням держави-агресора Російської Федерації проти України, пошук інгредієнтів та виготовлення вибухових пристроїв та їх комплектуючих.
З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 , за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , у невстановлений час, але не пізніше початку квітня 2025, діючи умисно, обговорив з представником іноземної держави на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ОСОБА_12 », спосіб збору та передачі інформації, а саме: ОСОБА_6 отримує від представника іноземної держави « ОСОБА_11 » завдання, після чого здійснює збір інформації, яку через мобільний додаток сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» передає представнику іноземної держави « ОСОБА_11 ».
1. Задля виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави « ОСОБА_11 », отриманого на початку квітня 2025 року, ОСОБА_7 02.04.2025, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_6 здійснив пошук та подальшу фотофіксацію на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , автотранспортний засіб з розпізнавальним знаком «НОМЕР_19», який використовують військовослужбовці Сил оборони України, що розташовувався за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, на парковці біля будинку 38, та передав вказану інформацію представнику іноземної держави « ОСОБА_11 » з метою подальшого нанесення вогневих (ракетних) уражень представниками ЗФ держави-агресора РФ по території України. В подальшому за виконання вищевказаного завдання ОСОБА_7 02.04.2025 отримав від представника іноземної держави « ОСОБА_11 » грошову винагороду у вигляді 200 гривень, які були надісланні ОСОБА_7 на банківську картку № НОМЕР_4 , що належить та якою особисто користується ОСОБА_6 .
2. 07.04.2025 та 09.04.2025 ОСОБА_7 , діючи умисно, задля допомоги у виконанні отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» завдання, із власних корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_6 здійснили відеофіксацію на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , місця розташування будівлі та особового складу Сил оборони України, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та передав вказану інформацію представнику іноземної держави « ОСОБА_11 » з метою подальшого нанесення вогневих (ракетних) уражень представниками ЗФ держави-агресора РФ по території України. В подальшому за виконання вищевказаного завдання ОСОБА_7 12.04.2025 отримав від представника іноземної держави «ОСОБА_11» грошову винагороду у вигляді 1000 гривень, які були надісланні ОСОБА_7 на банківську картку № НОМЕР_4 , що належить та якою особисто користується ОСОБА_6 .
3. На виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» в середині квітня 2025 року (більш точна дата та час не встановлені), ОСОБА_7 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_6 , перебуваючи на території АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний сервіс обміну текстовими, голосовими та відеоповідомленнями в мережі Інтернет - месенджер «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 з нікнеймом « ОСОБА_13 », що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , останній був познайомлений через представника іноземної держави « ОСОБА_11 » з іншим представником іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 », який використовує месенджер «Telegram» з акаунту під нікнеймом « ОСОБА_15 » та ім`ям користувача « ОСОБА_16 », завдання щодо здійснення підпалу електрощитової, що розташована поблизу залізничної колії у м. Ужгород, з метою заподіяння значної майнової шкоди, порушення громадської безпеки та залякування населення м. Ужгород. Задля успішного виконання отриманого завдання представник іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » переслав  ОСОБА_7 на банківську картку № НОМЕР_4 грошові кошти у загальній сумі 7909 гривень для придбання залізничних квитків та проживання у м. Ужгороді.
З метою виконання отриманого від представника іноземної держави «Івана» завдання, 15.04.2025 ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_6 , за допомогою швидкозаймистих речовин - «бензину» та «розпалювача для багаття», при цьому здійснюючи відеофіксацію вказаних дій на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , здійснили підпал трансформаторної (релейної) шафи ШРУ-М та ШРШ-6 АТ «Укрзалізниця», що розташована на ділянці колії Сянки-Ужгород межі 259-260 кілометру вхідного світлофору «Н» станції «Ужгород-1», що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Академіка Шпеника (навпроти будинку 31), та відправили представнику іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » звіт у вигляді відеофайлу про виконання вищевказаного завдання.
4. Також у період часу з 07.04.2025 по 10.04.2024 на виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11», та отриманих інструкцій щодо виготовлення саморобної вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою, використавши отримані від представника іноземної держави «ОСОБА_11» грошові кошти у загальній сумі 7055 грн., які останнім були надані для придбання компонентів для виготовлення саморобного вибухового пристрою, вибухових речовин та перераховані 08.04.2025, 09.04.2025 та 10.04.2025 п`ятьма переказами на банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_4 , придбали в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товари широкого вжитку - компоненти для їх виготовлення, а саме: селітру, пудру алюмінієву («серебрянка»), 2 банки миючого засобу «Vanish», пляшку електроліту кислотного, банку ацетону розчинного, сірку, епоксидну смолу, одноразовий стерильний шприц та один вогнегасник.
Надалі, той же період часу, знаходячись за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , продовжуючи виконання отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11» завдання та за вказівками останнього, діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_6 , із власних корисливих мотивів підготували корпус для саморобного вибухового пристрою шляхом розбору вогнегасника, виготовили саморобну вибухову речовину типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку і вибухову речовину типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам та помістили їх в корпус вогнегасника. 
В подальшому ОСОБА_7 задля допомоги у виконанні вищезазначеного завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11», та за вказівками останнього, діючи умисно, за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_6 , із власних корисливих мотивів, із вищевказаних матеріалів виготовили вибухові речовини, а саме: вибухову речовину - триперекис ацетону у кількості 66 грам та вибухову речовину типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, які зберігали до подальших вказівок представника іноземної держави «ОСОБА_11» за вказаним місцем свого фактичного проживання до моменту виявлення під час проведення обшуку 17.04.2025.
Крім того, у період часу з 07.04.2025 по 10.04.2025 громадянин України ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_6 , діючи умисно, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, спільно та на виконання завдання, отриманого від представника іноземної держави «ОСОБА_11», шляхом змішування та хімічних маніпуляцій із придбаними раніше в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товарами широкого вжитку предметами, а саме: селітрою, пудрою алюмінієвою («серебрянкою»), 2 банками миючого засобу «Vanish», пляшкою електроліту кислотного, банкою ацетону розчинного, сіркою, епоксидною смолою, одноразовим стерильним шприцем та одним вогнегасником, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили виготовлення наступних вибухових речовин: вибухової речовини - триперекис ацетону у кількості 66 грам, вибухової речовини типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, вибухової речовини типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку та вибухової речовини типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам, з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій.
Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_7 у період з 10.04.2025 по 17.04.2025, діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, зберігав за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу наступні вибухові речовини: вибухову речовину - триперекис ацетону у кількості 66 грам, вибухову речовину типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки у кількості 6 грам, вибухову речовину типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку та вибухову речовину типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку у загальній кількості 1276 грам, з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій.
Прокурор ОСОБА_5  у судовому засіданні обвинувачення підтримав у повному обсязі і зазначив, що під час судового розгляду не було встановлено пом`якшуючих покарання обставин стосовно обох обвинувачених, а обтяжуючою покарання обставиною він просив визнати рецидив стосовно обох обвинувачених. Також він просив призначити ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України він просив призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна. Крім того, прокурор просив призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України він просив призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна. Також він просив вирішити питання про речові докази і судові витрати. 
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6  спочатку вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав і бажав давати показання, але в ході судового розгляду змінив свою позицію, вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав і відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України. У той же час, у судових дебатах він повідомив, що не погоджується з висунутим обвинуваченням, бо у справі немає жодної експертизи. Також він посилався на те, що обшук є незаконним, оскільки проводився без його присутності, без присутності власника квартири, а також без ухвали про дозвіл на проведення обшуку, лише у присутності їх знайомого ОСОБА_17 , який знаходився у квартирі. Крім того, ОСОБА_6 звернув увагу на те, що відсутні відбитки пальців, не проводилася ДНК-експертиза і експертиза телефона. Тому він вважає, що наданих доказів недостатньо для доведення його вини. Також він посилався на те, що не отримав належної правничої допомоги від захисника, оскільки не знайшов з ним спільну мову.
Обвинувачений ОСОБА_7  також спочатку вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав, але в ході судового розгляду він змінив свою позицію і вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав. Суду він пояснив, що ОСОБА_6 знає з дитинства, а з березня 2024 року, після звільнення з місць позбавлення волі, вони проживали разом в орендованій раніше ОСОБА_6 квартирі по АДРЕСА_5 . Оплату за квартиру і комунальні послуги сплачували удвох. Власника квартири він особисто не знає, свою частину коштів за квартиру віддавав ОСОБА_6 . Десь за 2-3 дні до від`їду на захід України за запрошенням ОСОБА_6 з ними тимчасово почав проживати ОСОБА_17 , якого він раніше не бачив. Після їх від`їзду, ОСОБА_17 залишився проживати у квартирі сам. За час проживання у м. Запоріжжі ОСОБА_7 працював зварювальником на оборонних спорудах, а також на будівництві у 5-й міській лікарні. Зарплатню він отримував як готівкою, так і на банківську картку. Крім того, грошима йому допомагала тітка з окупованої території. У квітні 2025 року, приблизно 14-15 числа, він разом з ОСОБА_6 поїхав за свої особисті кошти до м. Ужгорода з приводу влаштування на роботу, однак, роботодавець їх не зустрів і вони поселилися у готелі «Центральний» в м. Ужгород. Там вони жили 2 доби і проживання оплатив ОСОБА_6 17.04.2025 приблизно о 13:40 год. потягом Ужгород-Запоріжжя вони прибули на залізничний вокзал м. Запоріжжя, де були затримані. У 2025 році з представниками Російської Федерації він не спілкувався, ніяких завдань, а тим паче коштів, від них не отримував, ніякого відео своєї роботи він не знімав, бо роботу не знайшов і, відповідно, гроші за неї не отримував. З приводу знайденого в телефоні ОСОБА_6 відео, то йому нічого невідомо, як воно там опинилося і хто його зробив. Розподільний щит на залізниці біля м. Ужгорода вони не підпалювали і відео ніяке не знімали. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що свій телефон марки «Xiаomi 14C» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі-книжці він заклав у ломбард десь приблизно за 1,5 тижні до поїздки на захід України. Телефон був у ОСОБА_6 і ймовірний роботодавець дзвонив йому на телефон. З приводу проведеного в орендованій ними квартирі обшуку та знайдених там речей ОСОБА_7 вказав, що під час його проведення присутнім не був, бо вже був затриманий. Звідки там взялися вилучені речі, йому невідомо, оскільки перед від`їздом їх там не було, тому ніякого відношення до них він не має. Також йому невідомо, звідки свідок знає, що ці речі були там раніше, тобто до обшуку. Про те, де були знайдені під час обшуку вогнегасник, пляшка з білою рідиною та вибухові речовини, він дізнався після проведеного за його участю відтворення подій обшуку. Чи знімалися відбитки пальців, зокрема, з вогнегасника, він не бачив. Також він не знає, чи погрожував хтось ОСОБА_6 з тимчасово окупованих територій, як і не знає, у кого, крім них та власника, були ключі від квартири. Також на запитання захисника ОСОБА_7 повідомив, що під час досудового розслідування він не зовсім розумів значення своїх дій, бо у нього був «синдром відміни» і він проходив лікування від наркотичної залежності, про що захисник надавала суду відповідні документи. У судових дебатах ОСОБА_7 підтримав озвучену ним раніше позицію про те, що він не згоден з пред`явленим йому обвинуваченням, а також наполягав на тому, що у справі немає доказів на підтвердження їх вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8  повідомив, що він повністю підтримує позицію свого підзахисного і зауважує, що навіть незважаючи на повне дослідження судом всіх наданих доказів, ці докази він вважає недопустимими і такими, що не підтверджують поза розумним сумнівом вину його підзахисного у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Також він посилався на те, що ОСОБА_6 не мав умислу на вчинення державної зради, він нічого не підпалював і не підривав, обшук квартири і затримання були проведені незаконно, а всі сумніви щодо доведеності його вини повинні тлумачитися на його користь. Захисник посилався іще й на те, що показання свідка ОСОБА_17 з приводу належності вилученого під час обшуку майна саме обвинуваченим є непереконливими, а наявність у телефоні ОСОБА_6 певної інформації беззаперечно не доводить, що він вчиняв відповідні дії без тиску та примусу і що відповідні фото і відео робив саме він. Також захисник звернув увагу суду на те, що під час судового розгляду не було доведено завдання шкоди інтересам держави діями його підзахисного. Крім того, він зазначив, що досліджені судом докази викликають сумніви ще й тому, що могла мати місце провокація з боку СБУ, а також тому, що до телефону його підзахисного могли мати доступ сторонні особи. Тому він просив виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9  звернула увагу суду на те, що у ході судового розгляду даного провадження її підзахисний змінив свою позицію відносно висунутого обвинувачення з часткового визнання на не визнання своєї провини в цілому та надав відповідні пояснення. Зокрема, на обґрунтування своєї позиції він посилався на те, що на час затримання 17.04.2025 перебував на програмі замісної підтримувальної терапії, а у зв`язку із його затриманням та обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою отримання ним медичної допомоги різко припинилося, а його фізичний стан був нестабільним, тому всі слідчі дії та його пояснення при цьому він достеменно не пам`ятає.
Також захисник посилається на те, що під час тимчасового доступу до телефона, що належить та яким особисто користується ОСОБА_7 , результати якого оформлені протоколом від 23.05.2025, жодної інформації, яка стосується обставин, що досліджуються в рамках даного кримінального провадження, не виявлено.
Крім того, захисник вказує, що згідно протоколу огляду місця події від 17.04.2025 у м. Ужгород було оглянуто ділянку колії «Сянки-Ужгород» межа 259-260 кілометру, вхідний світлофор «Н» станції «Ужгород-1», та вилучено речі, які за постановою слідчого від 18.04.2025 визнані речовими доказами і передані до камери зберігання речових доказів УСБУ в Запорізькій області. При цьому, суду не було надано протоколу огляду об`єкта, який був проведений 17.04.2025, а також не зрозуміло, в межах якої слідчої дії проводився такий огляд та чому при цьому не брав участь слідчий або прокурор.
Тому сторона захисту вважає, що обвинувачення базується лише на припущеннях про характер вилучених предметів без проведення судових експертиз, оскільки ці речові докази не доводять його провину та не є достатньо переконливими без спеціальних знань для їх ідентифікації як знаряддя злочину.
Також сторона захисту звернула увагу суду на протокол обшуку, проведеного 17.04.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Даний доказ, за твердженням захисника, має бути визнаний недопустимим, оскільки ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23 квітня 2025 року у справі № 331/2269/25 про дозвіл на обшук житла була винесена без проведення повної технічної фіксації засідання і без участі слідчого та прокурора, що є істотним порушенням ч. 4 ст. 107, ч. 3 ст. 87, ст. 234 КПК України (правова позиція щодо цього питання наведена в постанові Верховного Суду в справі № 336/941/19 від 21 березня 2023 року та в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 січня 2026 року у справі № 336/4830/22).
Враховуючи, що протокол обшуку від 17 квітня 2025 року та відеозапис до нього мають бути визнані недопустимим доказами, то за доктриною «плодів отруйного дерева» слід визнати недопустимим й похідні від нього докази, зокрема, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 667 від 17 квітня 2025 року, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №667/2 від 17.04.2025 та № 667/1 від 17.04.2025, а також висновок експерта № КСЕ-19/108-25/9027 від 02 травня 2025року.
У зв`язку з цим сторона захисту заявила клопотання про визнання всіх зазначених вище доказів недопустимими.
Зважаючи на зазначене вище, захисник просила виправдати ОСОБА_7 . 
Проте, незважаючи на надані під час судового розгляду кримінального провадження показання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що його доводи, а також доводи захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю спростовуються встановленими судом фактичними обставинами та дослідженими судом наступними доказами, які відповідають вимогам, передбаченим у ст.ст. 84-88 КПК України.
Так, свідок ОСОБА_17  суду пояснив, що був знайомий з ОСОБА_6 ще до початку війни, знав його покійного брата, приїжджав у м. Бердянськ на море. ОСОБА_7 він знає не так давно. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом винаймали квартиру по АДРЕСА_5 , він частенько заїжджав у гості до ОСОБА_6 , спілкувалися, пили пиво. Коли у нього виникла проблема з житлом, то він зателефонував ОСОБА_6 і той запропонував пожити у них, оскільки вони разом з ОСОБА_7 збиралися на заробітки на захід України. Він погодився. Жили вони у трьох в одній кімнаті, бо інша кімната їх квартири була зачинена. За час спільного проживання нічого незвичайного у поведінці обвинувачених він не помічав, про свої справи вони його не повідомляли, а він в силу свого виховання нічого у них не розпитував. Вони просто спілкувалися, іноді разом пили пиво на кухні. Спілкування в основному стосувалося роботи. Особисто йому вони не пропонували поїхати разом з ними на захід України. Коли він проживав у них, то ОСОБА_7 ходив на роботу, десь працював зварювальником. Чи був у ОСОБА_7 телефон, свідок точно не пам`ятає, він наче його десь заклав. Також свідок пояснив, що у квартирі, де прожили обвинувачені, був обшук. Він на той час проживав в ній сам приблизно тиждень. Під час обшуку було знайдено вогнегасник, у холодильнику було виявлено якусь пляшку з білою рідиною, ці речі він бачив і до проведення обшуку, проте, ніякого особливого значення їм не надав. Його речей у квартирі не було. Хід проведення обшуку, а також наявність будь-яких зауважень від учасників вказаної слідчої дії, він детально не пам`ятає. 
Оцінюючи показання цього свідка, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами. Тому суд не має підстав сумніватися у їх достовірності. Неточності, які мали місце в показаннях свідка, не порочать його і пояснюються тим, що події сприймалися і запам`ятовувалися ним суб`єктивно і з часу подій пройшов значний проміжок часу. Мотивів для обмови свідком обвинувачених судом встановлено не було, всі свідчення надавалися ним під присягою.
Крім того, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №22025080000000575 від 17.04.2025, який сформований 17.04.2025, встановлено, що 17.04.2025 до ЄРДР було внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28 , ч. 2 ст. 111 КК України про те, що громадяни ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньої змовою між собою та невстановленими представниками держави агресора РФ, на виконання вказівок та завдань останніх, вчиняють дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України та спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану.
Також із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №22025080000000691 від 09.05.2025, який сформований 09.05.2025, встановлено, що 08.05.2025 до ЄРДР було внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28 , ч. 1 ст. 263 КК України про те, що громадяни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньої змовою між собою, без передбаченого законом дозволу у період з 10.04.2025 по 17.04.2025 незаконно зберігали за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вибухові речовини, а саме: окисник-відновник, виготовлений на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку, триперекис ацетону та окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку.
Зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження №22025080000000575 постановою прокурора групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 від 22.05.2025.
Крім того, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №22025080000000690 від 09.05.2025, який сформований 09.05.2025, встановлено, що 08.05.2025 до ЄРДР було внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 263-1 КК України про те, що громадяни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньої змовою між собою, без передбаченого законом дозволу у період з 07.04.2025 по 10.04.2025 незаконно виготовили за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вибухові речовини, а саме: окисник-відновник, виготовлений на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку, триперекис ацетону та окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку.
Зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження №22025080000000575 постановою прокурора групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 від 22.05.2025.
Аналогічні відомості містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №22025080000000575 від 17.04.2025, який сформований 30.05.2025 (записи №1, №2, №3), але у цьому витягу вказано також осіб, яким повідомлено про підозру - ОСОБА_7 і ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу затримання підозрюваного у вчиненні злочину, складеного 18.04.2025 у період часу з 02:34 год. по 03:03 год. старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_18 у присутності понятих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , а також у присутності захисника ОСОБА_8 (якого призначено органом, уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, після повідомлення про затримання ОСОБА_6 - запис №003-280000428 від 18.04.2025 об 00 год. 44 хв.) було повідомлено ОСОБА_6 про те, що його затримано о 00 годині 31 хвилин 18.04.2025 за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно до ст. 208, ст. 615 КПК України у зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Також ОСОБА_6 було роз`яснено його права, передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України, і здійснено його особистий обшук, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 ; ніж складний чорного кольору; банківську картку від банку «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка дійсна до 07.26; банківську картку від банку «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка дійсна до 12.31; візитну карку «Техносток комісійний магазин»; картку аптеки «АНЦ» №9952041891; окуляри; проїзний документ «АЛ №054123»; проїзний документ «АЛ №054122»; інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, у 2 (двох) екземплярах кожен на 1 (одному) аркуші; медичну документацію, а саме: форму первинної облікової документації №129-11/0 на 2 (двох) арк. Вказаний протокол підписаний усіма учасниками без зауважень, у тому числі і ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_8 , а також весь процес складання протоколу і особистого обшуку ОСОБА_6 зафіксовано на відеозаписі, долученому до цього протоколу. 
Відповідно до протоколу огляду, складеного 18.04.2025 у період часу з 08:50 год. по 09:40 год. слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_21 було проведено огляд речей, які були вилучені під час затримання і особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефона марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 ; ножа складного чорного кольору; банківської картки від банку «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка дійсна до 07.26; банківської картки від банку «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка дійсна до 12.31; візитної карки «Техносток комісійний магазин»; картки аптеки «АНЦ» №9952041891; окулярів; проїзного документа « НОМЕР_6 »; проїзного документа « НОМЕР_7 »; інформаційного листа для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, у 2 (двох) екземплярах кожен на 1 (одному) аркуші; медичної документації, а саме: форми первинної облікової документації №129-11/0 на 2 (двох) арк. Всі виявлені речі і документи були сфотографовані і їх фото відображені у протоколі огляду. При цьому, під час огляду мобільного телефона марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 у розділі «Галерея» встановлено наявність фотознімків особи у куртці синього кольору з капюшоном біля шаф, які розташовані поруч із залізничною колією; вогнегасника і вогнегасника з лійкою; пляшки ацетона, миючого засобу «Vanish» і невідомої речовини у полімерному рожевому пакеті; невідомої речовини у трилітровій скляній банці з пластиковою кришкою червоного кольору; автомобіля KIA у кузові захисного кольору; будівлі. Крім того, у програмі «Telegram Messenger» виявлено наступний Telegram-чат з користувачем, підписаним як « ОСОБА_22 » з ім`ям користувача: « ОСОБА_12 ».
Відповідно до протоколу затримання підозрюваного у вчиненні злочину, складеного 18.04.2025 у період часу з 01:55 год. по 02:18 год. слідчим 3-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_23 у присутності понятих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , а також у присутності захисника ОСОБА_9 (яку призначено органом, уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, після повідомлення про затримання ОСОБА_7 - запис №003-280000429 від 18.04.2025 об 00 год. 45 хв.) було повідомлено ОСОБА_7 про те, що його затримано о 00 годині 31 хвилин 18.04.2025 за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно до ст. 208, ст. 615 КПК України у зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Також ОСОБА_7 було роз`яснено його права, передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України, і здійснено його особистий обшук, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_10 ; швейцарський ніж та ніж-візитку; навушники «Хіаоmі»; довідку про звільнення з колонії № 42 «Маневицька виправна колонія»; листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень; банківські картки: НОМЕР_11 - банк «ПУМБ», НОМЕР_12 - банк «Укргазбанк», НОМЕР_13 - банк «ПУМБ»; договір укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025; заяву від 16.01.2025 на внесення змін анкетних даних (банк «ПУМБ»); додаткову угоду до «Договору укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025»; реквізити для зарахування коштів на поточний рахунок у гривні від 18.09.2024 («Еко банк України»); довідку про ВПО від 31.07.2024 №2304-5003384377; електронне направлення №3533-5864-4179-4350; карту платника податків ОСОБА_7 ; копію паспорта ОСОБА_7 ; довідку про внесення відомостей до ЄДДР; консультативний висновок сімейного лікаря; виписку із медичної карти амбулаторного хворого 1345; копію паспорта старого зразка (книжкою) ОСОБА_7 ; будівельні рукавиці сірого кольору; зарядний пристрій; балончик емаль «Rector» універсальна; кросівки сірого кольору. Вказаний протокол підписаний усіма учасниками без зауважень, у тому числі і ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_9 , а також весь процес складання протоколу і особистого обшуку ОСОБА_7 зафіксовано на відеозаписі, долученому до цього протоколу.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.05.2025 старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_18 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2024 у справі №331/2269/25, провадження № 1-кс/331/817/2025, у період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 40 хвилин було проведено огляд інформації, яка міститься на мобільному телефоні марки ««Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_10 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_7 . Під час тимчасового доступу до речей і документів жодної інформації, яка стосується обставин, що досліджуються в рамках кримінального провадження №22025080000000575 від 17.04.2025, не виявлено.
Відповідно до протоколу огляду від 21.05.2025 старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_18 у період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 40 хвилин було проведено огляд документа, отриманого під час проведення допиту свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має наступну назву: «Договір оренди житлового приміщення». Вказаний договір було укладено 16.08.2023 між ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо оренди житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Копія вказаного договору і додатку до нього - письмових зобов`язань ОСОБА_6 , які він взяв на себе, заселяючись у квартиру, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до протоколу обшуку, проведеного 17.04.2025 в період часу з 21 год. 10 хв. до 22 год. 43 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_25 у присутності ОСОБА_17 , за участі понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 було виявлено та вилучено, зокрема, у ніші над коридором, який веде на кухню, корпус від вогнегасника червоного кольору, без клапану, який відкручено. В середині вказаного вогнегасника спеціалістами вибухотехніками виявлено речовину сірого кольору з наявними домішками білого кольору, яка може бути вибуховою, зразки якої відібрано для експертних досліджень, а решту передано для контрольованого знищення спеціалістам вибухотехнікам. У ході подальшого обшуку у ванній кімнаті було виявлено та вилучено полімерну трубку з нашаруванням речовини сірого кольору; на дерев`яній поличці над ванною виявлено нашарування речовини сірого кольору, подібної до речовини, яку виявлено у корпусі вогнегасника. На кухні на столі виявлено та вилучено блокноти з чорновими записами, в яких, серед іншого, виявлено записи номерів операторів мобільного зв`язку РФ. У подальшому на підвіконні знайдено і вилучено речовину коричневого кольору, ймовірно, сірку від сірників, яка була у згортку від календаря. Також на підвіконні знайдено і вилучено клапан від вогнегасника. Крім того, у одній із шаф над холодильником виявлено та вилучено блокнот із чорновими записами. Також під час обшуку на кухні з правого боку від входу в шафі виявлено обмотані поліетиленовим пакетом чорного кольору дві картонки, між якими наявна речовина білого кольору, яка відповідно до пояснень спеціалістів вибухотехніків є ініціюючою речовиною для саморобних вибухових речовин та може вибухнути від механічного впливу, зразки якої відібрано для експертних досліджень і поміщено у воду, а решту передано для контрольованого знищення спеціалістам вибухотехнікам. Крім того, у ніші над виходом з кухні виявлено та вилучено упаковку епоксидної смоли та упаковку медичного шприца. Також присутній ОСОБА_17 надав для огляду та вилучення свій мобільний телефон Samsung Galaxy А30 ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 зі встановленим флеш-накопичувачем об`ємом 8GB та двома сім-картками. Від учасників обшуку доповнень, зауважень та скарг не надходило. Протокол обшуку підписаний усіма учасниками даної слідчої дії. Також до вказаного протоколу долучено флеш-накопичувач з відеозаписом ходу проведення обшуку.
Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №667/1 від 17.04.2025 під час перевірки, огляду 5 грам сипучої речовини сірого кольору з круглими гранулами, 5 грам сипучої речовини коричневого кольору, 5 грам сипучої речовини білого кольору, які були вилучені під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що зазначені об`єкти належать до категорії «небезпечно» і вимагають таких заходів безпеки: не піддавати термічному та механічному впливу.
Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №667/2 від 17.04.2025 під час перевірки, огляду сірої сипучої речовини масою 1,276 кг, білої сипучої речовини масою 65 грам, які були вилучені під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що зазначені об`єкти належать до категорії «небезпечно» і вимагають таких заходів безпеки: не піддавати термічному та механічному впливу.
Відповідно до Акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №667 від 17.04.2025 під час обшуку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено один автомобільний вогнегасник, в середині якого знаходився порошок сіро-сріблястого кольору масою 1,276 кг, згорток паперовий, в середині якого знаходилася сипуча речовина коричневого кольору (сірка з сірників) масою 6 грам, речовина сипуча масою 66 грам (ГМТД).
Оскільки вказаний обшук 17.04.2025 проводився як невідкладний з метою врятування життя людей і майна, дозвіл на його проведення відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України було надано ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/794/2025.
Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-25/9027 від 02.05.2025 надана на дослідження порошкоподібна речовина коричневого кольору, яка була вилучена під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , є вибуховою речовиною типу окисник-відновник на основі хлорату калію та сірки. Надана на дослідження порошкоподібна речовина сірого кольору з металевим блиском, яка була вилучена під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , є вибуховою речовиною типу окисник-відновник на основі амонійної селітри та алюмінієвого порошку. Надана на дослідження речовина білого кольору, яка була вилучена під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , є вибуховою речовиною - триперекисом ацетону. Надана на дослідження порошкоподібна речовина коричневого кольору з часточками сірого кольору з металевим блиском, яка була вилучена під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , є вибуховою речовиною типу окисник-відновник на основі какао-порошку, калієвої селітри та алюмінієвого порошку. Надані на дослідження порошкоподібна речовина коричневого кольору, порошкоподібна речовина сірого кольору з металевим блиском, речовина білого кольору, порошкоподібна речовина коричневого кольору з часточками сірого кольору з металевим блиском, які були вилучені під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , здатні до вибухового перетворення. Надані на дослідження саморобна вибухова речовина типу окисник-відновник та саморобна вибухова речовина триперекис ацетону є основними елементами саморобного вибухового пристрою, тобто, є можливим виготовлення саморобного вибухового пристрою шляхом використання предметів та речовин, які 17.04.2025 вилучено під час обшуку у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наданий на дослідження корпус вогнегасника, який був вилучений під час проведення обшуку 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , при виготовленні саморобного вибухового пристрою може бути використаний в якості корпусу вказаного вибухового пристрою, що підвищить потужність вибуху, а також в якості засобу маскування та в якості предмета, що утворює вражаючі елементи при вибуху. 
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.04.2025 старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_28 на підставі постанови старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 від 17.04.2025 про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території у присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 було проведено огляд ділянки колії «Сянки-Ужгород» межі 259-260 кілометру вхідного світлофору «Н» станції «Ужгород-1», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Академіка Шпеника (напроти будинку 31), де розташовані трансформаторні (релейні) шафи АТ «Укрзалізниці», а також трансформаторних (релейних) шаф ШРУ-М та ШРШ-6, які відповідають за роботу вхідного світлофору «Н», який сигналізує про дозвіл або заборону руху на станцію. Під час огляду встановлено незначні пошкодження попереджувальної наліпки на одній із шаф, що могло бути в результаті горіння від невідомої суміші. На прилеглій території було знайдено і вилучено дві пластикові пляшки, які знаходились на відстані 5 метрів від шаф, одна - з-під мінеральної води «Лужанська 7», а інша на етикетці має напис «розпалювач для багаття фірми Flexy». На кришках вказаних пляшок наявні сліди від гострого предмету, можливо, ножа, а також незначні залишки рідини прозорого кольору, яка має різкий запах. В одній пляшці - це, відповідно, рідина за запаховими ознаками схожа на суміш для розпалювання багаття, а в іншій - це рідина за запаховими ознаками схожа на бензин. При відкритті релейних шаф АТ «Укрзалізниця» за участі головного інженера ОСОБА_31 було встановлено, що їх вміст пошкоджено не було, обладнання перебуває у справному стані, залишки різного роду паливних матеріалів відсутні. Із релейних шаф було зроблено змиви, які упаковано і вилучено, а також було зроблено фотознімки місця огляду, які долучено до протоколу огляду місця події як додатки. Зауважень і доповнень до змісту слідчої дії та до протоколу від учасників не надходило. Протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2025 старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 у справі № 331/2269/25, провадження №1-кс/331/815/2025, у період часу з 10 години 20 хвилин до 12 години 40 хвилин ознайомився з інформацією, яка міститься на мобільному телефоні марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_6 . У ході огляду вказаного мобільного телефону встановлено, що у додатку «Telegram», на якому зареєстрований акаунт з номером телефону НОМЕР_3 з найменуванням « ОСОБА_13 » наявне листування із абонентом на ім`я ОСОБА_22 , Telegram ID: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Відносно цього листування підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що це листування із представником іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації, громадянином Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », з яким він спілкувався вже близько півроку і він записаний у нього був як « ОСОБА_22 », його Telegram ID:« ОСОБА_32 ». Спілкування з « ОСОБА_11 » почалось приблизно з початку квітня 2025 року, коли останній попросив його разом із його знайомим ОСОБА_33 купити інгредієнти а саме: селітру, пудру алюмінієву («серебрянку»), 2 банки миючого засобу «Vanish», пляшку електроліту кислотного, банку Ацетону розчинного, сірку, епоксидну смолу, одноразовий стерильний шприц та один вогнегасник. У подальшому « ОСОБА_11 » через цей акаунт надсилав відео з інструкціями щодо виготовлення вибухової речовини. У цьому листуванні ОСОБА_6 надсилав « ОСОБА_11 » фото та відеозаписи результатів їхньої роботи. У подальшому через це листування від останнього вони отримали завдання щодо пошуку військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому фотознімки цієї техніки, автомобілів та місцезнаходження осіб, одягнутих у форму українського зразка, яка належить Збройним силам України, у вигляді фото та відеофайлів він та його знайомий ОСОБА_34 надсилали « ОСОБА_11 », після чого листування були видалені. 
Також у ході огляду виявлено листування із абонентом на ім`я ОСОБА_35 , Telegram ID: « ОСОБА_36 », який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_16 , у якому, зокрема, містилося два відеозаписи (один з написом «ПРИМЕР», датований 08.10.2024, створений, ймовірно, в Одеській області, на якому зображений приклад ймовірного підпалу електрощитової на одній із залізничних колії, а другий із зображенням додатку «Telegram», на якому зареєстрований акаунт з номером телефону НОМЕР_16 з найменуванням « ОСОБА_37 » Telegram ID: « ОСОБА_36 »), а також фотознімок із зображенням, ймовірно, скріншота з назвою додатку «Timemark Camera-Timestamp». Відносно вищенаведених листувань підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що це листування із представником іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 », з яким він мав активне спілкування приблизно з початку квітня 2025 року. З ним їх із ОСОБА_33 познайомив « ОСОБА_11 », який назвав « ОСОБА_38 » його колегою, який також буде давати певні завдання. Приблизно в середині квітня 2025 року « ОСОБА_14 » дав їм завдання поїхати в Закарпатську область та у с. Паладь-Комаровци на одній із церков зробити надпис балончиком «РПЦ знищили і вас знищимо», за що їм була обіцяна грошова винагорода. Він разом із ОСОБА_33 отримали від представника іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » грошові кошти на білети до Ужгорода та поїхали туди приблизно 13 або 14 квітня 2025 року. По приїзду « ОСОБА_14 » попросив зробити підпал електрощитової на одній із найближчих залізничних колії. Він разом з ОСОБА_33 намагались виконати це, але у них нічого не вийшло. Процес підготовки до підпалу та сам процес підпалу вони записали на мобільний телефон ОСОБА_6 та надіслали « ОСОБА_39 » у додатку «Telegram», на акаунт з номером телефону НОМЕР_16 з найменуванням « ОСОБА_40 Telegram ID: «ІНФОРМАЦІЯ_36». В подальшому після пересилання вищевказаних даних з метою конспірації він вищевказані листування видалив.
У процесі подальшого огляду у кеші виявлено видалене листування із абонентом на ім`я « ОСОБА_16 », Telegram ID: « ОСОБА_41 », у якому виявлено 3 відеозаписи та 5 фотознімків. На першому відеозаписі зафіксовано телефон, який під`єднано до двох дротів, і після здійснення телефонного дзвінка відбулося запалювання дротів. На другому відеозаписі зображено момент підриву осіб, одягнутих у форму українського зразка, яка належить Збройним силам України. На третьому відеозаписі зображено листування, у якому представник держави-агресора надає за винагороду завдання зробити на стіні костелу у с. Паладь-Комаровци Ужгородського району напис «РПЦ знищили і вас знищимо» і підпалити двері. На виявлених фотознімках зображено дроти, невеликого розміру лампочки та скріншот листування щодо завдання, пов`язаного з костелом у с. Паладь-Комаровци Ужгородського району. Стосовно цього листування ОСОБА_6 пояснив, що це листування із другого акаунту представника іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 », з яким він мав активне спілкування приблизно з початку квітня 2025 року, він підписаний як « ОСОБА_16 », Telegram ID: « ОСОБА_41 ». Приблизно в середині квітня 2025 року « ОСОБА_14 » поставив їм задачу: за грошову винагороду поїхати в Закарпатську область та у с. Паладь-Комаровци на одній із церков зробити надпис балончиком «РПЦ знищили і вас знищмо». Усе видалене листування стосувалось підготовки та планування цього завдання.
Крім того, під час огляду додатку «Галерея» було виявлено два відео, датованих 15 квітня 2025 року, на яких зафіксовано момент здійснення підпалу електрощитової, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Академіка Шпеника, буд. 31. На цих відео у кадрі присутній ОСОБА_7 , а за кадром здійснює голосовий супровід ОСОБА_6 . 
Відносно вищенаведених відеозаписів підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що це відеозаписи, які він робив особисто 15 квітня 2025 року під час здійснення підпалу електрощитової на одній із найближчих залізничних колій м. Ужгород. На цих відео зображено процес підготовки та здійснення самого підпалу. У подальшому вказані відео за допомогою месенджера «Telegram» він надіслав представнику іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » на акаунт у додатку «Telegram» з номером телефону НОМЕР_16 з найменуванням « ОСОБА_40 , Telegram ID: « ОСОБА_36 », а потім з метою конспірації видалив.
У подальшому під час огляду «Галереї» було виявлено один фотознімок, датований 11 квітня 2025 року, на якому зображено автомобіль (джип) у піксельному розфарбуванні. Відносно цього фото ОСОБА_6 пояснив, що воно зроблене або ним, або ОСОБА_33 на виконання завдання, отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» щодо пошуку військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому вказане фото через месенджер «Telegram» ним було надіслано « ОСОБА_11 », після чого видалене. 
Також під час огляду «Галереї» було виявлено 5 відеозаписів та 7 фотознімків від 10 квітня 2025 року, на яких, зокрема, зображено кристалічну речовину коричневого кольору, розсипану на клаптику паперу (перше фото); вогнегасник червоного кольору, шприц, пудру алюмінієву, білий квадратний згорток з написом «RICCI» та поліетиленовий пакет з невідомим вмістом (третє фото); білу невелику кристалічну речовину, ймовірно, в емальованій посудині (шосте фото); білу кристалічну речовину, розсипану на клаптику коричневої картонки (сьоме фото); автомобільний транспорт на невстановленій вулиці, серед якого наявний автомобіль (джип) у піксельному розфарбуванні з номерним знаком «160 ASB» (останнє відео). Відносно цих відеозаписів та фотознімків підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що вони зроблені ним з метою подальшої передачі представнику держави-агресора « ОСОБА_11 » для звітності щодо виготовлення вибухової речовини для саморобного вибухового пристрою, а також щодо пошуку військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. Усі зображені речі були придбані особисто ним та ОСОБА_33 за гроші, які пересилав на його особисту банківську картку «A-Банк» «ОСОБА_11». У подальшому після пересилання вищевказаних даних з метою конспірації він листування видалив.
Надалі під час огляду «Галереї» за 09 квітня 2025 року було виявлено чотири відеозаписи та одну фотографію, на яких зображено будівлю, ймовірно, Олександрівського територіального центру комплектування (перше відео); ймовірно, трьохлітрову банку з невідомою речовиною всередині біло-сірого кольору, дещо мутну, поряд із нею ємність, накриту ганчіркою і скріплену прищепкою, а поряд з нею пусту, ймовірно, трьохлітрову банку (третє відео); ймовірно, трьохлітрову банку з невідомою речовиною всередині біло-сірого кольору, дещо мутну (четверте відео). Відносно вищевказаних відеозаписів ОСОБА_6 пояснив, що третє та четверте відео зроблені з метою подальшої передачі представнику держави-агресора « ОСОБА_11 » для звітності щодо виготовлення вибухової речовини для саморобного вибухового пристрою, а перше відео зроблене на виконання отриманого від « ОСОБА_11 » завдання щодо пошуку військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому вказані відео через месенджер «Telegram» він надіслав « ОСОБА_11 » і з метою конспірації листування видалив. 
Надалі під час огляду «Галереї» було виявлено чотири фотознімки, датовані 08 квітня 2025 року, на яких, зокрема, зображено поліетиленовий пакет рожевого кольору із вмістом білої кристалічної речовини невідомого походження, ймовірно, пластикова пляшка з написом «розчинний ацетон» та дві пляшки білого кольору з написом «Vanish» (третє фото); вулицю з припаркованими автомобілями, серед яких наявний автомобіль (бус) у піксельному розфарбуванні з номерним знаком « НОМЕР_17 » (друге фото). Відносно цих фотознімків ОСОБА_6 пояснив, що третє фото зроблене з метою подальшої передачі представнику держави-агресора «ОСОБА_11» для звітності щодо придбання необхідних інгредієнтів для виготовлення вибухової речовини для саморобного вибухового пристрою, а друге фото зроблене на виконання отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» завдання щодо пошуку військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому вказані фото через месенджер «Telegram» він надіслав представнику держави-агресора « ОСОБА_11 », після чого видалив листування.
Далі під час огляду «Галереї» було виявлено п`ять відеозаписів та три фотознімки за 07 квітня 2025 року, на яких зафіксовано, зокрема, будівлю, ймовірно, ІНФОРМАЦІЯ_6 (перше відео), а також зафіксовано як двоє осіб відходять від будівлі, ймовірно, ІНФОРМАЦІЯ_6 (п`яте відео). Відносно цих відеозаписів ОСОБА_6 пояснив, що зробив їх на виконання отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» завдання щодо пошуку місцерозташування військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому вказані відео через месенджер «Telegram» він надіслав представнику держави-агресора « ОСОБА_11 », після чого листування видалив.
Також під час огляду «Галереї» було виявлено дванадцять фотознімків від 02 квітня 2025 року, на яких зображено, зокрема, автомобільний транспортний засобів (джип) у піксельному розфарбуванні з номерним знаком «RЕОб АОК» (перше - одинадцяте фото). Відносно цих фотознімків ОСОБА_6 пояснив, що зробив їх на виконання отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» завдання щодо пошуку місцерозташування військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя. У подальшому вказані фотознімки через месенджер «Telegram» він надіслав представнику держави-агресора « ОСОБА_11 », після чого листування видалив.
Даний протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2025 було підписано підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_8 без зауважень і доповнень.
Відповідно до протоколу огляду від 27 травня 2025 року старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 за участі спеціаліста - старшого судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень запорізького НДЕКЦ МВС ОСОБА_42 провів огляд інформації, що знаходиться у образі інформаційного наповнення мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім карткою оператору мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , отриманої під час проведення тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2025. Під час огляду із використанням програми «Oxygen Forensic Detective» у мобільному додатку «Telegram» було виявлено та збережено листування між акаунтом « ОСОБА_43 » та іншими контактами, зокрема, з контактом з ім`ям « ОСОБА_22 ». При перегляді вказаного листування встановлено, що у більшості випадків спілкування відбувалося між акаунтом « ОСОБА_43 » та контактом з ім`ям « ОСОБА_22 » відбувалося під час взаємних дзвінків. Крім того, було виявлено, що « ОСОБА_22 » 16.04.2025 о 14:12 год. надсилав « ОСОБА_44 » п`ять коротких текстових повідомлень з проханням повідомити кінцеву суму, карту і банк. Крім того, « ОСОБА_22 » 17.04.2025 у період часу з 11:51:43 год. до 18:11:55 год. написав кілька текстових повідомлень «ОСОБА_44», де запитував про їх місцезнаходження і просив зателефонувати або відповісти на його дзвінок, на що « ОСОБА_43 » о 15:24:31 год. йому відповів у текстовому повідомленні про те, що вже в Запоріжжі і зателефонує, коли буде вдома. Все це листування було роздруковано і долучено до протоколу як додаток, а також записано на DVD-R диск, який теж долучено як додаток до протоколу. Протокол підписано учасниками без зауважень і доповнень.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.05.2025 старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_25 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 у справі № 331/2269/25, провадження №1-кс/331/816/2025, у період часу з 15 години 00 хвилин до 15 години 15 хвилин у присутності фахівця із документообігу АТ «А-Банк» ОСОБА_45 ознайомився із речами і документами, вказаними у зазначеній ухвалі слідчого судді, і вилучив їх копії на DVD-R диску, який є додатком до цього протоколу. Протокол підписано учасниками без зауважень і доповнень.
Відповідно до протоколу огляду від 26.05.2025 старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 провів огляд оптичного носія інформації, DVD-R диска, об`ємом 4,7 GB, який отримано в результаті проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні AT «А-БАНК» від 21.05.2025. Під час огляду встановлено, що на вказаному диску містяться, зокрема, копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_6 , сформованої через Єдиний портал державних послуг «Дія» 28.06.2024, і копія заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 28.06.2024, підписаної електронними підписами ОСОБА_6 і представника АТ «Акцент-Банк». Також у файлі з назвою «26208517451012_20250514120137.хlsх» виявлено, зокрема, поповнення банківського рахунку ОСОБА_6 02.04.2025 коштами у сумі 200,00 грн., 08.04.2025 коштами у сумі 1255,00 грн. і у цей же день ще 1000,00 грн., 09.04.2025 коштами у сумі 2000,00 грн., 10.04.2025 коштами у сумі 1500,00 грн. і у цей же день ще 1300,00 грн., 12.04.2025 коштами у сумі 1000,00 грн. із карт «МОНО» і «ПУМБ», а також із транзитного рахунку. Як пояснив ОСОБА_6 , всі ці кошти він отримав від представника іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації громадянина Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », за інформацію (фото та відеоматеріали) щодо місця розташування підрозділів військовослужбовців Збройних сил України, військової техніки та автомобілів військовослужбовців України на території м. Запоріжжя, щодо місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також для придбання селітри, пудри алюмінієвої («серебрянки»), 2 банок миючого засобу «Vanish», пляшки електроліту кислотного, банки Ацетону розчинного, сірки та одного вогнегасника для подальшого виготовлення вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою. Крім того, у файлі з назвою «26208517451012_20250514120137.хlsх» виявлено, зокрема, поповнення банківського рахунку ОСОБА_6 13.04.2025 коштами у сумі 4001,00 грн., 14.04.2025 коштами у сумі 3908,00 грн. і 16.04.2025 коштами у сумі 2800,00 грн. із карт «МОНО» і «ПУМБ». Як пояснив ОСОБА_6 , всі ці кошти він отримав від представника іноземної держави - держави-агресора Російської Федерації громадянина Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_14 » для придбання залізничних квитків до Ужгорода, оренди кімнати та проживання у м. Ужгород з метою виконання завдань по підпалу об`єктів на території м. Ужгород, а також для придбання залізничних квитків до м. Запоріжжя з м. Ужгород з метою продовження виконання завдань від даного представника Російської Федерації. Даний протокол огляду від 26.05.2025 було підписано підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_8 без зауважень і доповнень.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2025 у період часу з 15 год. 25 хв. до 16 год. 57 хв. 15.05.5025 старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_47 провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 22.04.2025 щодо виконання ним завдань, пов`язаних із пошуком інгредієнтів та виготовленням саморобного вибухового пристрою, збором та перевіркою інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних у протидії військовій агресії збройних формувань держави-агресора Російської Федерації проти України на території міста Запоріжжя Запорізької області, яку останній у той же день, дотримуючись заходів конспірації, за допомогою закритих каналів і можливостей всесвітньої мережі Інтернет - менеджеру «Telegram» передавав представнику іноземної держави - держави-агресора РФ - громадянину Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_6 у присутності свого захисника ОСОБА_8 розповів, як з ним зв`язався представник держави-агресора на ім`я « ОСОБА_11 » і запропонував за винагороду фотографувати військові об`єкти, військову техніку і військовослужбовців Сил оборони України, а також виготовити саморобний вибуховий пристрій, і як він запропонував ОСОБА_7 діяти спільно. Також він у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , розповів і показав обставини виконання отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» завдання щодо виготовлення вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою, зокрема, послідовність дій для виготовлення вибухової речовини білого кольору кристалічної форми, яку в подальшому вони з ОСОБА_7 перемістили до попередньо розібраного вогнегасника; послідовність дій для виготовлення вибухової речовини коричневого кольору кристалічної форми; послідовність дій для виготовлення вибухової речовини білого кольору кристалічної форми, яку було розміщено на картонку для просихання та яка в подальшому зберігалась у шафі на кухні; послідовність дій підготовки вогнегасника для виготовлення вибухового пристрою. Місце зберігання вогнегасника та картонки з вибуховою речовиною ОСОБА_6 особисто показав. Крім того, ОСОБА_6 показав на місцевості місця знаходження автомобілів у піксельному фарбуванні і місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_6 , фото і відео яких він надсилав представнику держави-агресора «ОСОБА_11». Даний протокол було підписано учасниками слідчої дії, у тому числі і ОСОБА_6 , без зауважень і доповнень. Крім того, хід проведення слідчого експерименту було зафіксовано за допомогою відеокамери Panasonic HC-V800 і флеш-накопичувач із відеозаписом даної слідчої дії було долучено як додаток до протоколу слідчого експерименту.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 13.05.2025 у період часу з 14 год. 15 хв. до 16 год. 22 хв. 13.05.5025 старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_18 за участі підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , у присутності понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту підозрюваного ОСОБА_7 18.04.2025 щодо виконання ним завдань, пов`язаних із пошуком інгредієнтів та виготовленням саморобного вибухового пристрою, збором та перевіркою інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних у протидії військовій агресії збройних формувань держави-агресора Російської Федерації проти України на території міста Запоріжжя Запорізької області, яку останній у той же день, дотримуючись заходів конспірації, за допомогою закритих каналів і можливостей всесвітньої мережі Інтернет - менеджеру «Telegram» передавав представнику іноземної держави - держави-агресора РФ - громадянину Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_11 », який використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджер «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_7 у присутності свого захисника ОСОБА_9 розповів, як ОСОБА_6 розповів йому про свій зв`язок із представником держави-агресора на ім`я « ОСОБА_11 », який пропонував за винагороду фотографувати військові об`єкти, військову техніку і військовослужбовців Сил оборони України, а також виготовити саморобний вибуховий пристрій, і як він погодився діяти спільно з ОСОБА_6 . Також він у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , розповів і показав обставини виконання отриманого від представника держави-агресора «ОСОБА_11» завдання щодо виготовлення вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою, зокрема, послідовність дій для виготовлення вибухової речовини білого кольору кристалічної форми, яку в подальшому вони з ОСОБА_6 перемістили до попередньо розібраного вогнегасника; послідовність дій для завершення виготовлення вибухової речовини білого кольору кристалічної форми, яку було розміщено на картонку для просихання та яка в подальшому зберігалась у шафі на кухні (при цьому, ОСОБА_7 повідомив, що процес створення речовини у трьохлітровій банці, яка зберігалася у холодильнику і з якої потім було виготовлено цю білу кристалічну речовину, йому невідомий). Місце зберігання вогнегасника та картонки з вибуховою речовиною ОСОБА_7 особисто показав. Крім того, ОСОБА_7 показав на місцевості місця знаходження автомобілів у піксельному фарбуванні і місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_6 , фото і відео яких він за допомогою телефона, яким користувався ОСОБА_6 , надсилав представнику держави-агресора «ОСОБА_11». Даний протокол було підписано учасниками слідчої дії, у тому числі і ОСОБА_7 , без зауважень, скарг, і доповнень. Крім того, хід проведення слідчого експерименту було зафіксовано за допомогою відеокамери Panasonic HC-V800 і флеш-накопичувач із відеозаписом даної слідчої дії було долучено як додаток до протоколу слідчого експерименту.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними і достатніми для обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поза розумним сумнівом, а також про наявність в їх діях складів інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
При цьому, суд враховує правовий висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20 січня 2026 року у справі № 744/291/24, провадження № 51-4253км25, відповідно до якого за змістом ст. 111 КК України державна зрада полягає в умисному вчиненні громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України» такою є захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.
Згідно з доктриною кримінального права та практикою застосування цієї норми Верховним Судом, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності полягає у сприянні наданні будь-якої допомоги можливим чи дійсним зусиллям резидентів такої держави заподіяти шкоду національній безпеці України. Підривною діяльністю є дії іноземних держав, іноземних організацій або їх представників, спрямовані на підрив основ національної безпеки та інтересів України. Види підривної діяльності та форми допомоги в її проведенні можуть бути різними. Суб`єктом державної зради є тільки громадянин України. Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом, а ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Склад цього кримінального правопорушення є формальним - для кваліфікації не має значення, чи настали суспільно небезпечні наслідки.
З наведеного судом встановлено, що дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинялися ними спільно в умовах воєнного стану на виконання завдань представників держави-агресора РФ, зокрема, здійснення пошуку, фотофіксації і передання представникам держави-агресора РФ місця знаходження автомобіля, який використовують військовослужбовці Сил оборони України, здійснення відеофіксації і передання представникам держави-агресора РФ місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою подальшого нанесення вогневих (ракетних) уражень представниками ЗФ держави-агресора РФ, здійснення підпалу електрощитової, що розташована поблизу залізничної колії у м. Ужгород, з метою заподіяння значної майнової шкоди, порушення громадської безпеки та залякування населення м. Ужгород, виготовлення саморобної вибухової речовини та саморобного вибухового пристрою. Такі спільні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на переконання суду, дійсно охоплюються поняттям надання представникам іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.
Також суд враховує, що об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, утворює носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Порядок поводження з вибуховими речовинами, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на їх придбання і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 (далі - Інструкція № 622).
У пункті 13.1 Інструкції №622 визначено, що термін вибухові матеріали (ВМ) об`єднує в собі два терміни - вибухові речовини (ВР) та засоби ініціювання (ЗІ). Вибухові речовини - це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділенням тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо. Засоби ініціювання - зовнішні джерела імпульсу для здійснення вибуху (електродетонатори, капсуль-детонатори, вогнепровідний та детонаційний шнури тощо).
Відповідно до п. 14.1 Інструкції № 622 підставою для видачі дозволів на придбання вибухових матеріалів підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють вибухові роботи та виготовляють вибухові речовини, є клопотання керівників цих організацій, до яких додаються: свідоцтво (дозвіл) Державної служби України з питань праці на придбання вибухових матеріалів та ведення підривних робіт чи виготовлення вибухових речовин (додатки 26, 27, 28); акт про придатність приміщення, де зберігатимуться вибухові матеріали, який складається комісією з представників органу поліції, ДСНС, Держпраці та зацікавленої організації; платіжне доручення (квитанція) банку про оплату послуг, пов`язаних із видачею дозволів на придбання чи виготовлення вибухових речовин.
Згідно з п. 15.1 Інструкції № 622 вибухові матеріали мають зберігатися в призначених для цієї мети приміщеннях і місцях, які відповідають встановленим НПАОП 0.00-7.08-07 вимогам. При цьому дозволяється зберігання вибухових матеріалів на спеціально призначених для цього складах Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях на підставі укладених з командуванням військових частин договорів за умови дотримання на цих об`єктах вимог Єдиних правил безпеки при підривних роботах, затверджених Держгіртехнаглядом України від 25 березня 1992 року, та цієї Інструкції, а також забезпечення доступу і контролю органів поліції та Держпраці. Організація зберігання ВМ повинна виключати їх втрату, а умови зберігання - псування.
Отже, аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що зберігання вибухових речовин не у призначених для цієї мети приміщеннях і місцях, які відповідають встановленим НПАОП 0.00-7.08-07 вимогам, зокрема, у квартирах багатоквартирних житлових будинків, і без передбаченого законом дозволу громадянам України забороняється.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.
Тобто, у даному випадку суд приходить до переконання, що спільні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 щодо зберігання за місцем свого фактичного проживання вибухових речовин охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 263 КК України з кваліфікуючою ознакою, передбаченою ч.2 ст. 28 КК України.
Також суд враховує, що ч. 2 ст. 263-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263-1 КК України полягає в: 1) незаконному виготовленні вогнепальної зброї; 2) незаконній переробці вогнепальної зброї; 3) незаконному ремонті вогнепальної зброї; 4) фальсифікації маркування вогнепальної зброї; 5) незаконному видаленні маркування вогнепальної зброї; 6) незаконній зміні маркування вогнепальної зброї; 7) незаконному виготовленні бойових припасів; 8) незаконному виготовленні вибухових речовин; 9) незаконному виготовленні вибухових пристроїв.
Крім того, згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під незаконним виготовленням холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв потрібно розуміти умисні, вчинені без передбаченого законом дозволу дії по їх створенню чи переробленню, внаслідок чого вони набувають відповідних характерних властивостей. Такими діями, зокрема, є перероблення ракетниці, стартового, будівельного, газового пістолета, інших пристроїв, пристосованих для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у зброю, придатну до стрільби, або мисливської (у тому числі гладкоствольної) рушниці - в обріз, виготовлення вибухових речовин, вибухових пристроїв чи боєприпасів з використанням будь-яких компонентів, які самі по собі не є вибухівкою, але внаслідок цих дій набувають здатності до вибуху, тощо.
Тобто, спільні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по змішуванню та хімічних маніпуляціях із придбаними в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товарами широкого вжитку, які самі по собі не є вибухівкою, але внаслідок цих дій набули здатності до вибуху, охоплюються поняттям незаконного виготовлення вибухових речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Тому суд вважає, що у даному випадку в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повно і чітко викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також правову кваліфікацію дій обвинувачених з посиланням на відповідні положення закону і статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку з викладеним дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України суд кваліфікує як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263-1 КК України суд кваліфікує як незаконне виготовлення вибухових речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України суд кваліфікує як зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України суд кваліфікує як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263-1 КК України суд кваліфікує як незаконне виготовлення вибухових речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України суд кваліфікує як зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Поряд з цим, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 в обґрунтування своєї позиції суд розцінює як реалізацію наданого їм права на захист та намагання уникнути відповідальності, оскільки доказів на підтвердження їх невинуватості судом не встановлено, у зв`язку з чим суд ставиться до них критично та не бере до уваги при ухваленні вироку. 
При цьому, суд враховує, що досліджені судом докази, зокрема, протокол огляду речей, вилучених під час особистого обшуку у ОСОБА_6 , від 18.04.2025, де було оглянуто, зокрема, його мобільний телефон і два квитки на потяг сполученням «Запоріжжя-1 - Ужгород» на ім`я ОСОБА_50 і ОСОБА_51 з датою відправлення 13.04, протокол обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та відеозапис даної слідчої дії від 17.04.2025, під час якої було виявлено вибухові речовини, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 17.04.2025 №667/1, №667/2; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 17.04.2025 №667, висновок експерта від 02.05.2025 № КСЕ-19/108-25/9027, протокол огляду місця події від 17.04.2025, під час якого було оглянуто ділянку колії «Сянки-Ужгород» межі 259-260 кілометру вхідного світлофору «Н» станції «Ужгород-1», трансформаторні (релейні) шафи ШРУ-М та ШРШ-6 АТ «Укрзалізниця» і прилеглу територію, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2025, де у присутності ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_8 було оглянуто вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_6 його мобільний телефон і виявлено, зокрема, фотознімки і відеозаписи, які обвинувачені передавали представниками-агресора РФ, протокол огляду від 27.05.2025, де було оглянуто вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_6 його мобільний телефон і виявлено листування з представниками держави-агресора РФ, протокол огляду від 26.05.2025, де у присутності ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_8 було оглянуто DVD-R диск з інформацією, зокрема, про надходження грошей на банківський рахунок ОСОБА_6 в АТ «А-Банк» від представників держави-агресора РФ, протоколи слідчих експериментів за участі ОСОБА_6 від 15.05.2025 та за участі ОСОБА_7 від 13.05.2025 у повній мірі доводять як надання ними представникам держави-агресора РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, так і незаконне виготовлення і зберігання без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання вибухових речовин.
Зважаючи на наведене вище, суд не враховує позицію обвинувачених та їх захисників щодо недоведеності поза розумним сумнівом їх вини у вчиненні інкримінованих їм діянь. 
Суд також враховує, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження сторона захисту не була позбавлена можливості подавати докази на обґрунтування своєї позиції, подавати клопотання про вчинення тих чи інших слідчих (розшукових) дій і про призначення відповідних судових експертиз, а у випадку відмови у їх задоволенні - оскаржувати відповідні постанови слідчих слідчому судді. При цьому, всі клопотання, які подавалися стороною захисту до суду, були ретельно судом досліджені і щодо них постановлено відповідні ухвали.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про можливість провокації обвинувачених співробітниками СБУ, здійснення на тих тиску чи примусу, то тут суд зазначає, що під час судового розгляду даного кримінального провадження дані факти не знайшли свого підтвердження, на всіх досліджених судом відеозаписах слідчих дій за участі обвинувачених та їх захисників поведінка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не свідчила про те, що вони перебувають під стороннім впливом або чогось бояться, всі свої пояснення вони надавали спокійно.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_8 про те, що не було достеменно доведено факт виготовлення саме ОСОБА_6 фотознімків та відеозаписів, які були виявлені у його телефоні, то суд вважає, що такі твердження захисника повністю спростовуються протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2025, де було оглянуто вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_6 його мобільний телефон і де після кожного фотознімка та відеозапису зафіксовано відомості про дату і час проведення зйомки, назву відповідного файлу і місце його збереження, а на деяких фотознімках зафіксовано також і місце, де вони були зроблені. 
При цьому, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що після його затримання 17.04.2025 на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1» у його телефон співробітники СБУ записали якісь файли, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення і ставиться до них критично, оскільки під час судового розгляду жодними наданими суду доказами факт затримання обвинувачених саме 17.04.2025 і саме на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1» не було підтверджено поза розумним сумнівом. Крім того, на долучених до протоколів затримання обвинувачених відеозаписах після озвучення слідчим дати і часу фактичного затримання обвинувачені не робили жодних зауважень чи доповнень, як і не викладали їх у протоколах затримання. Також суд зазначає, що у судовому засіданні 10.03.2026 судом досконально розглядалися клопотання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання незаконним їх затримання 17.04.2025, про що була постановлена ухвала від 10.03.2026, якою у задоволенні цих клопотань було відмовлено. 
Крім того, суд критично ставиться до доводів обвинуваченого ОСОБА_6 щодо порушення його права на захист, оскільки під час судового розгляду судом тричі розглядалися його аналогічні клопотання про відвід захисника ОСОБА_8 і ухвалами суду від 10.11.2025, від 03.02.2026 та від 10.03.2026 було відмовлено у їх задоволенні з посиланням, серед іншого, і на позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 21.11.2024 у справі №748/1972/19, від 17.09.2019 у справі №202/4467/14-к, від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, від 20.01.2021 у справі №236/4216/18.
Також суд критично ставиться до твердження ОСОБА_7 та його захисника про те, що він на час затримання 17.04.2025 перебував на програмі замісної підтримувальної терапії, у зв`язку з чим його стан був нестабільним і він не пам`ятає достеменно всі слідчі дії та всі свої пояснення, оскільки із наданої суду копії листка призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень вбачається, що у період з 10 по 17 квітня 2025 року включно відсутні відмітки про дату та час прийому призначеного лікарем препарату і підписи особи, яка виконала призначення, а із копії Інформаційного листа для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд (члена сім`ї, опікуна або піклувальника), про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням, вбачається, що він підписаний ОСОБА_7 ще 26.08.2024. Інших доказів на підтвердження перебування ОСОБА_7 на програмі замісної підтримувальної терапії суду надано не було. При цьому, суд також враховує, що ні під час затримання, ні під час проведення слідчого експерименту, що підтверджується долученими до відповідних протоколів відеозаписами, ОСОБА_7 не скаржився на стан здоров`я і не посилався на перебування на програмі замісної підтримувальної терапії.
Крім того, суд позбавлений можливості надати оцінку доводам захисника ОСОБА_9 стосовно того, що суду не було надано протокол огляду об`єкта, який був проведений 17.04.2025, оскільки захисником не доведено факту існування вказаного доказу.
Стосовно посилання захисника ОСОБА_9 на недопустимість як доказу протоколу обшуку, проведеного 17.04.2025 за місцем проживання обвинувачених за адресою: АДРЕСА_2 , і відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» на недопустимість всіх інших похідних від нього доказів через постановлення слідчим суддею ухвали про дозвіл на проведення цього обшуку за відсутності слідчого та прокурора і без проведення повної фіксації судового засідання технічними засобами, то суд зазначає таке.
Як вже зазначалося вище, дійсно 17.04.2025 за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук без ухвали слідчого судді, під час якого, серед іншого, було виявлено і вилучено вибухові речовини.
У даному контексті суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 466/525/22, відповідно до якого слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи в невідкладних випадках, зокрема з метою врятування матеріальних об`єктів (майна), що потенційно можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, від прогнозованого знищення, втрати. У контексті ч. 3 ст. 233 КПК про невідкладність такого випадку свідчать дані про реальну загрозу знищення, втрати майна. У клопотанні про надання дозволу на обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК, наданих на його обґрунтування матеріалах, в ухвалі слідчого судді, постановленій ех post factum, має бути вказано, які саме обставини на момент проникнення свідчили, що зволікання може спричинити знищення речових доказів, що відомості про загрозу їх знищення, втрати давали підстави сприймати її як реальну.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/794/2025, вказаний обшук 17.04.2025 проводився дійсно як невідкладний з метою врятування життя людей і майна відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України. При цьому, зі змісту даної ухвали не вбачається, що під час її постановлення повна фіксація судового засідання технічними засобами дійсно не здійснювалася.
У той же час, захисник, зі свого боку, також не надала суду жодного доказу на підтвердження факту нездійснення під час розгляду клопотання про проведення обшуку і постановлення вказаної ухвали повної фіксації судового засідання технічними засобами.
Крім того, суд враховує що захисник під час дослідження судом протоколу обшуку від 17.04.2025 і ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/794/2025, не звертала увагу суду на їх недопустимість, а зазначила про це лише під час судових дебатів, що позбавило суд можливості більш детально дослідити дане питання і позбавило сторону обвинувачення можливості надати додаткові докази на спростування відповідних твердження захисника.
При цьому, суд враховує правовий висновок з даного питання Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 01.03.2023 у справі №161/8469/21, провадження №51-3897км22, відповідно до якого у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне питання щодо перевірки доказів з огляду на їх належність та допустимість, суд має перевірити ці обставини, в тому числі шляхом витребування та приєднання до справи відповідних процесуальних документів з подальшим наданням їм оцінки (провадження №51-4963кмо20).
У даному випадку сторона захисту не була позбавлена можливості під час дослідження протоколу обшуку від 17.04.2025 і ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/794/2025, заявити клопотання про надання суду доказів на підтвердження або спростування факту нездійснення повної фіксації судового засідання технічними засобами судового засідання 23.04.2025, де розглядалося клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, а також будь-яких інших процесуальних документів, які вважала за необхідне дослідити під час судового розгляду. Натомість, свої заперечення з приводу недопустимості як доказів протоколу обшуку від 17.04.2025 та похідних від нього доказів захисник висловила лише в судових дебатах, але клопотання про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами для подання нових доказів, як передбачає ч. 5 ст. 364 КПК України, вона не заявляла.
Також суд враховує, що відповідно до п. 4 ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані, зокрема, під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
При цьому, суд звертає увагу на те, що оскільки у даному кримінальному провадженні обшук проведено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України без ухвали слідчого судді, тому положення п. 4 ч.3 ст. 87 КПК України у даному випадку застосуванню не підлягають, бо не було саме виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи.
Крім того, суд враховує також і правовий висновок з даного питання Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20.11.2024 у справі №645/3612/15-к, провадження №51-2600км19, відповідно до якого суд, розглядаючи клопотання, перевіряє чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. При цьому у разі задоволення клопотання, така ухвала виконує виключно контрольну функцію і не може вважатися правовою підставою для проведення обшуку. Суд зауважує, що під час розгляду таких клопотань відсутня змагальність, як така, адже за змістом ст. 248 КПК сторона захисту не повідомляється та не викликається у судове засідання. З огляду на викладене, відсутність в матеріалах провадження журналу судового засідання під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку, на переконання колегії суддів, не є таким порушенням, яке тягне за собою визнання недопустимим протоколу проведення цієї слідчої дії.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку не було встановлено порушень під час проведення за місцем проживання обвинувачених обшуку, який відповідно до положень ч. 3 ст. 233 КПК України був проведений в присутності понятих і з дотриманням положень ст. 236 КПК України, у тому числі з повною відеофіксацією всієї слідчої дії. Тому, відповідно, суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку і доктрини «плодів отруйного дерева» щодо всіх похідних доказів, отриманих у зв`язку з проведенням цього обшуку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховує кількість, ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, відомості особу обвинуваченого.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої у ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 263-1 і ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів. 
ОСОБА_6 є громадянином України, що підтверджується Інформацією про особу Державної міграційної служби України і листом УДМС України в Запорізькій області від 06.05.2025 №3201.2-4207/23.1-25, раніше неодноразово судимий, не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працює, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР не перебуває, за медичною допомогою до цих лікарів не звертався. 
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено, а обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
Судом враховано також, що відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України і роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд враховує кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і наявність однієї обставини, що обтяжує покарання, і вказані вище дані про особу обвинуваченого. 
Наведене, на переконання суду, свідчить про стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого, його стійке небажання стати на шлях виправлення і вести законослухняний спосіб життя.
Тому, зважаючи на викладене, суд у даному випадку не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 положень ст. 69 і ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що призначення ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна з його реальним відбуванням буде обґрунтованим, відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України, та відповідно до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховує кількість, ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, відомості особу обвинуваченого.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої у ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 263-1 і ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_7 є громадянином України, що підтверджується Інформацією про особу Державної міграційної служби України і листом УДМС України в Запорізькій області від 07.05.2025 №3201.2-4230/23.1-25, раніше судимий, розучений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працює, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР не перебуває, за медичною допомогою до цих лікарів не звертався.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено, а обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
Судом враховано також, що відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України і роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і наявність однієї обставини, що обтяжує покарання, і вказані вище дані про особу обвинуваченого. 
Наведене, на переконання суду, свідчить про стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого, його стійке небажання стати на шлях виправлення і вести законослухняний спосіб життя.
Тому, зважаючи на викладене, суд у даному випадку не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_7 положень ст. 69 і ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що призначення ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна з його реальним відбуванням буде обґрунтованим, відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України, та відповідно до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування 02.05.2025 була проведена судова експертиза № КСЕ-19/108-25/9027, витрати на проведення якої склали 13371,00 грн. Дані витрати відповідно до ст.118 та ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат і згідно зі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 та з обвинуваченого ОСОБА_7 у розмірі по 6685,50 грн. з кожного на користь держави. 
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/773/25, строк якого слідчим суддею і судом було неодноразово продовжено, у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до дня набрання даним вироком суду законної сили включно. У зв`язку з цим слід зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 18.04.2025 по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Тому, враховуючи положення п.1 ч.9 і ч. 10 ст.100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, яке перебувало у власності ОСОБА_6 і за допомогою якого було вчинено кримінальні правопорушення, а саме: до мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , який було вилучено 18.04.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 .
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/774/25, строк якого слідчим суддею і судом було неодноразово продовжено, у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до дня набрання даним вироком суду законної сили включно. У зв`язку з цим слід зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 18.04.2025 по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.
При цьому, оскільки під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено, що вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього спеціальної конфіскації.
Крім того, суд скасовує повністю арешти майна, накладені на речові докази ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/796/2025; ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/797/2025; ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/795/2025.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ч. 2 ст. 263-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з наступного дня після набрання даним вироком суду законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 18 квітня 2025 року по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до дня набрання даним вироком суду законної сили включно.
Визнати  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ч. 2 ст. 263-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з наступного дня після набрання даним вироком суду законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк попереднього ув`язнення з 18 квітня 2025 року по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін до дня набрання даним вироком суду законної сили включно.
Стягнути з  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 6685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 6685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ - мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , який було вилучено 18.04.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 .
Скасувати повністю арешт майна, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/796/2025, а саме: на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , ніж складний чорного кольору; банківську картку від банку «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка дійсна до 07.26; банківську картку від банку «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка дійсна до 12.31; візитну карку «Техносток комісійний магазин»; карку аптеки «АНЦ» №9952041891; окуляри; проїзний документ «АЛ №054123»; проїзний документ «АЛ №054122»; інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, у 2 (двох) екземплярах кожен на 1 (одному) аркуші; медичну документацію а саме: форму первинної облікової документації №129-11/0 на 2 (двох) арк.
Скасувати повністю арешт майна, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/797/2025, а саме: на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 14C» (ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_10 ; швейцарський ніж та ніж-візитку; навушники «Xiaomi»; довідку про звільнення з колонії №42 «Маневицька виправна колонія»; листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень; банківські карти: НОМЕР_11 - банк «ПУМБ», НОМЕР_12 - банк «УКРГАЗБАНК», НОМЕР_13 - банк «ПУМБ»; договір укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025; заяву від 16.01.2025 на внесення змін до анкетних даних (банк «ПУМБ»); додаткову угоду до «Договору укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025»; реквізити для зарахування коштів на поточний рахунок у гривні від 18.09.2024 («Еко банк України»); довідку про ВПО від 31.07.2024 №2304-5003384377; електронне направлення №3533-5864-4179-4350; картку платника податків ОСОБА_7 ; копію паспорта ОСОБА_7 ; довідку про внесення відомостей до ЄДДР; консультативний висновок сімейного лікаря; виписку із медичної карти амбулаторного хворого 1345; копію паспорта старого зразка (книжкою) ОСОБА_7 ; будівельні рукавиці сірого кольору; зарядний пристрій; балончик Емаль «Rector» універсальна; кросівки сірого кольору. 
Скасувати повністю арешт майна, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2025 у справі №331/2269/25, провадження №1-кс/331/795/2025, а саме: на корпус вогнегасника з позначенням «Маса заряду: (2,00 ± 0,06) кг»; речовину сірого кольору у білому конверті приблизною масою 6 г; полімерну трубку; блокноти з чорновими записами; блокноти з чорновими записами; речовину коричневого кольору приблизною масою 6 г; клапан від вогнегасника; речовину білого кольору, приблизною масою 5 г; блокнот з чорновими записами; епоксидну смолу в упаковці та упакований медичний шприц; мобільний пристрій Galaxy A30 IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , зі встановленим флеш-накопичувачем microSD Transcend, об`ємом 8GB, SIM-картою ICCID: 1630-0060-966-0; SIM-картою ICCID: 1160-7855-8923-9.
Речові докази:
- копію Договору оренди житлового приміщення, укладеного 16.08.2023 між ОСОБА_24 та ОСОБА_6 щодо оренди житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також додаток до нього - копію письмових зобов`язань ОСОБА_6 , які він взяв на себе, заселяючись у квартиру, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;
- пластикову пляшку з-під мінеральної води «Лужанська 7», з кришкою та незначними залишками рідини прозорого кольору; пластикову пляшку, на етикетці якої міститься напис «розпалювач для багаття, фірми Fleху» з кришкою та незначними залишками рідини прозорого кольору; матеріали змиву №1 з релейної шафи, розташованої праворуч; матеріали змиву №2 з релейної шафи, розташованої ліворуч; ніж складний чорного кольору; проїзний документ «АЛ №054123»; проїзний документ «АЛ №054122»; швейцарський ніж та ніж-візитку; корпус вогнегасника з позначенням «Маса заряду: (2,00 ± 0,06) кг»; речовину сірого кольору у білому конверті, приблизною масою 6 г; полімерну трубку; блокноти з чорновими записами; блокноти з чорновими записами; речовину коричневого кольору, приблизною масою 6 г; клапан від вогнегасника; речовину білого кольору, приблизною масою 5 г; блокнот з чорновими записами; епоксидну смолу в упаковці та упакований медичний шприц; балончик емаль «Rector» універсальна, які передано на зберігання до камери схову УСБУ в Запорізькій області - знищити;
- мобільний пристрій Galaxy А30 ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 зі встановленим флеш-накопичувачем microSD Transcend, об`ємом 8GB, SIM-картою ICCID: 1630-0060-966-0; SIM-картою ICCID: НОМЕР_18 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - залишити у власності ОСОБА_17 ; 
- банківську картку від банку «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка дійсна до 07.26; банківську картку від банку «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка дійсна до 12.31; візитну карку «Техносток комісійний магазин»; картку аптеки «АНЦ» №9952041891; окуляри; інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, у 2 (двох) екземплярах кожен на 1 (одному) аркуші; медичну документацію, а саме: форму первинної облікової документації №129-11/0 на 2 (двох) арк., які передано на зберігання до камери схову УСБУ в Запорізькій області - повернути ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 14С» (ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ) із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_10 ; навушники «Хіаоmі»; зарядний пристрій, які передано на зберігання до камери схову УСБУ в Запорізькій області - конфіскувати; 
- довідку про звільнення з колонії № 42 «Маневицька виправна колонія»; листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень; банківські картки: НОМЕР_11 - банк «ПУМБ», НОМЕР_12 - банк «Укргазбанк», НОМЕР_13 - банк «ПУМБ»; договір укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025; заяву від 16.01.2025 на внесення змін до анкетних даних (банк «ПУМБ»); додаткову угоду до «Договору укладання ломбардного кредиту та застави №0000470312 від 31.03.2025»; реквізити для зарахування коштів на поточний рахунок у гривні від 18.09.2024 («Еко банк України»); довідку про ВПО від 31.07.2024 №2304-5003384377; електронне направлення №3533-5864-4179-4350; карту платника податків ОСОБА_7 ; копію паспорта ОСОБА_7 ; довідку про внесення відомостей до ЄДДР; консультативний висновок сімейного лікаря; виписку із медичної карти амбулаторного хворого 1345; копію паспорта старого зразка (книжкою) ОСОБА_7 ; будівельні рукавиці сірого кольору; кросівки сірого кольору, які передано на зберігання до камери схову УСБУ в Запорізькій області - повернути ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_52 

Судді ОСОБА_53 

ОСОБА_54