Справа № 127/41060/25
Провадження № 2/127/9999/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сичука М.М.
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А. 
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Вінниці за допомогою відеоконференцзвязку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного Сервісного Центру МВС про визнання наслідків визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності за попереднім власником та поновлення державної реєстрації транспортного засобу, 

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у територіальному сервісному центрі МВС №0541 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №0541/2021/2889429, відповідно до якого позивачка відчужила належний їй автомобіль марки HYUNDAI KONA, 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , за ціною 35 000 грн. Після укладення зазначеного договору транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_2 , якому присвоєно державний номерний знак НОМЕР_2 .
Позивачка зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі №756/6369/22 за позовом Заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу автомобіля HYUNDAI KONA №0541/2021/2889429 від 02 листопада 2021 року було визнано недійсним. Зазначене рішення набрало законної сили та не було оскаржене сторонами.
Разом з тим, як вказує позивачка, під час розгляду зазначеної цивільної справи судом не вирішувалося питання про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених статтею 216 ЦК України, оскільки відповідна вимога позивачем у тій справі не заявлялась. У зв`язку із набранням законної сили рішенням про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позивачка звернулася до органів сервісного центру МВС з метою поновлення своїх прав на транспортний засіб та реєстрації за нею права власності як за попереднім власником автомобіля.
За результатами розгляду звернення ТСЦ №0546 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях повідомив, що 20 жовтня 2023 року на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва сервісним центром МВС було здійснено скасування реєстраційної операції щодо перереєстрації транспортного засобу. При цьому відповідачем зазначено, що така операція носила технічний характер та сама по собі не є підставою для реєстрації права власності за позивачкою. Також у відповіді було вказано на необхідність визначення судом наслідків визнання договору недійсним шляхом поновлення державної реєстрації транспортного засобу або визнання права власності за попереднім власником.
Посилаючись на положення статей 215, 216 ЦК України, позивачка вважає, що внаслідок визнання договору купівлі-продажу недійсним сторони повинні бути приведені до первісного стану, який існував до укладення правочину. На її переконання, саме вона є належним власником автомобіля HYUNDAI KONA, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, а тому право власності на транспортний засіб має бути поновлено за нею.
Крім того, позивачка зазначає, що ОСОБА_2 , який є її батьком, продовжує зберігати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане після укладення спірного договору купівлі-продажу, згідно з яким автомобіль зареєстрований за ним. За твердженням позивачки, така обставина створює правову невизначеність щодо належності транспортного засобу та перешкоджає їй у реалізації правомочностей власника.
На підтвердження своїх вимог позивачка посилалася на договір купівлі-продажу транспортного засобу від 02 листопада 2021 року, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі №756/6369/22, відповіді органів сервісних центрів МВС, а також відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до яких до здійснення перереєстрації автомобіль HYUNDAI KONA був зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі митних документів, виданих Одеською митницею.
Ураховуючи наведене, позивачка просила суд застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу транспортного засобу №0541/2021/2889429 від 02 листопада 2021 року, визнати за нею право власності на автомобіль HYUNDAI KONA, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_1 , та поновити державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу за ОСОБА_1 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі №127/41060/25, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
20 січня 2026 року до суду від представника позивачки адвоката Сисоєва Д.О. надійшло письмове клопотання, в якому останній просив замінити первісного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях на належного відповідача Головний сервісний центр МВС, а також передати справу за територіальною підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва за місцезнаходженням належного відповідача.
На підставі ухвали суду від 23.02.2026 року клопотання від 20.01.2026 у частині передачі справи за територіальною підслідністю до Шевченківського районного суду м. Києва залишено без розгляду. Клопотання від 20.01.2026 у частині заміни первісного відповідача Регіональний Сервісний Центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях на належного відповідача Головний Сервісний Центр МВС задоволено.
Відповідач Головний сервісний центр МВС через свого представника Герасимову О.С. подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У відзиві зазначено, що після заміни неналежного відповідача ухвалою суду від 23.02.2026 року Головним сервісним центром МВС було подано заперечення проти заявлених позовних вимог. Представник відповідача вказував, що ГСЦ МВС є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, визначені Конституцією України, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.
Відповідач не заперечував факту ухвалення рішення Оболонським районним судом міста Києва від 11.07.2023 року у справі №756/6369/22, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI KONA №0541/2021/2889429 від 02.11.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також підтвердив, що на виконання вказаного рішення суду 20.10.2023 року територіальним сервісним центром №0541 було скасовано реєстраційну операцію щодо перереєстрації транспортного засобу та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Разом із тим представник відповідача зазначав, що здійснена реєстраційна дія мала виключно технічний характер та була спрямована на виконання судового рішення про визнання договору недійсним. На думку відповідача, чинне законодавство не передбачає автоматичного поновлення державної реєстрації транспортного засобу за попереднім власником лише на підставі факту визнання правочину недійсним.
У відзиві також зазначено, що відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, сервісні центри МВС здійснюють виключно реєстраційні дії та не наділені повноваженнями щодо самостійного вирішення спорів про право власності на транспортні засоби.
Представник відповідача звертав увагу суду на те, що пунктом 40 Порядку №1388 передбачено можливість скасування державної реєстрації або перереєстрації транспортного засобу у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого така реєстрація здійснювалася, однак вказаний нормативний акт не містить механізму поновлення державної реєстрації за попереднім власником після визнання правочину недійсним.
Крім того, відповідач посилався на положення статей 215, 216, 228 та 234 ЦК України та зазначав, що визначення правових наслідків недійсності правочину належить до компетенції суду. На думку відповідача, саме суд повинен вирішити питання щодо застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу транспортного засобу та визначити належний спосіб захисту прав позивачки.
Водночас представник Головного сервісного центру МВС наголошував, що ГСЦ МВС не є учасником спірних цивільних правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не втручається у спір щодо права власності на транспортний засіб та здійснює виключно владні управлінські функції у сфері державної реєстрації транспортних засобів.
З огляду на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача Сисоєв Дмитро Олександрович позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та поданих до суду письмових поясненнях, просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача Головного сервісного центру МВС Герасимова Ольга Сергіївна проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на обставини та доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та просила суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. До матеріалів справи ним подано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує та просить суд розглянути справу за його відсутності.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Головного сервісного центру МВС, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 02 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №0541/2021/2889429, відповідно до якого позивачка відчужила належний їй автомобіль марки HYUNDAI KONA, 2019 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 .
На підставі зазначеного договору було здійснено державну перереєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 , якому видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та присвоєно державний номерний знак НОМЕР_2 .
Разом із тим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі №756/6369/22, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля HYUNDAI KONA №0541/2021/2889429 від 02 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Вказане судове рішення відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України має преюдиційне значення для даної справи, оскільки встановлені ним обставини не підлягають повторному доказуванню. Отже, факт недійсності договору купівлі-продажу транспортного засобу є встановленим та не потребує додаткового доказування.
Як убачається з матеріалів справи, після набрання зазначеним рішенням законної сили органами сервісного центру МВС було здійснено технічне скасування реєстраційної операції щодо перереєстрації автомобіля на ім`я ОСОБА_2 . Разом з тим питання про поновлення права власності позивачки та державної реєстрації транспортного засобу за нею фактично залишилося невирішеним.
Відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 29.06.2024 року та відповіді на адвокатський запит від 23.03.2025 року, сервісний центр МВС вказав на необхідність звернення до суду для визначення наслідків недійсності договору купівлі-продажу та вирішення питання щодо права власності на транспортний засіб.
Таким чином, саме наявність неврегульованих правових наслідків недійсності правочину стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що до укладення спірного договору купівлі-продажу транспортний засіб HYUNDAI KONA належав саме ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, митними документами щодо ввезення транспортного засобу на митну територію України та не заперечується учасниками справи.
Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Частиною першою статті 216 ЦК України також встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання такого правочину.
За своєю правовою природою наслідком недійсності правочину є повернення сторін у той правовий стан, який існував до його укладення (двостороння реституція).
Суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо необхідності забезпечення ефективного судового захисту у спорах, пов`язаних із недійсністю правочинів.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 зазначила, що судовий захист має бути ефективним та спрямованим на реальне поновлення порушеного права, а обраний спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та характеру його порушення. 
Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26 травня 2023 року у справі № 905/77/21, правовий висновок якої був підтверджений постановою від 15 березня 2024 року у справі № 904/192/22, наголосив, що вимога про визнання виконаного правочину недійсним є ефективним способом захисту лише тоді, коли вона поєднується із застосуванням наслідків його недійсності, оскільки саме по собі визнання правочину недійсним не призводить до поновлення майнових прав особи. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом щодо застосування статті 216 ЦК України, відповідно до якої основним правовим наслідком недійсності правочину є повернення сторін у попередній майновий стан (реституція), тобто відновлення становища, яке існувало до вчинення правочину (Постанова Верховного Суду від 09 квітня 2026 року у справі № 922/511/24)
Отже, враховуючи, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року договір купівлі-продажу транспортного засобу Hyundai Kona №0541/2021/2889429 від 02.11.2021 визнано недійсним, однак питання про правові наслідки його недійсності не було вирішене, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача у даній справі є саме визначення наслідків недійсності зазначеного правочину шляхом визнання права власності за попереднім власником та поновлення державної реєстрації транспортного засобу, що забезпечить фактичне відновлення становища, яке існувало до укладення недійсного договору.
Оскільки рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11.07.2023 року договір купівлі-продажу транспортного засобу визнано недійсним, правові наслідки такого договору не можуть зберігатися надалі.
Відтак не можуть існувати й наслідки державної реєстрації транспортного засобу, проведеної виключно на підставі правочину, який судом визнано недійсним.
Суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав фактично, проти його задоволення не заперечував, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заявляв будь-яких вимог щодо належності йому спірного транспортного засобу.
Також судом враховується, що жодних доказів відчуження автомобіля третім особам, його знищення, втрати чи виникнення прав інших осіб щодо спірного майна матеріали справи не містять.
Оцінюючи доводи відзиву Головного сервісного центру МВС, суд вважає їх такими, що не спростовують заявлених позовних вимог та не можуть бути підставою для відмови у позові.
Так, представник відповідача фактично визнав, що чинним законодавством не передбачено адміністративного механізму самостійного вирішення сервісним центром питання про поновлення права власності за попереднім власником після визнання договору недійсним, а тому саме суд має визначити правові наслідки недійсності такого правочину.
Отже, наведена позиція відповідача фактично підтверджує наявність спору про право та необхідність судового захисту порушеного права позивачки.
Посилання відповідача на те, що Порядком №1388 не передбачено поновлення державної реєстрації транспортного засобу за попереднім власником, суд оцінює критично, оскільки відсутність адміністративної процедури не може бути підставою для обмеження чи невизнання права власності особи, яке підлягає судовому захисту відповідно до статей 15, 16 ЦК України.
Суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі є не здійснення сервісним центром реєстраційних дій за власною ініціативою, а визначення судом наслідків недійсності правочину та відновлення порушеного права особи шляхом визнання права власності і поновлення державної реєстрації транспортного засобу.
Не заслуговують на увагу й доводи відповідача щодо можливого втручання суду у дискреційні повноваження ГСЦ МВС.
За змістом статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
У даному випадку суд не підміняє собою орган державної влади та не здійснює його функцій, а вирішує цивільно-правовий спір щодо належності права власності та визначає правові наслідки недійсності правочину, що прямо віднесено до компетенції суду.
Після набрання рішенням суду законної сили відповідач зобов`язаний буде здійснити відповідні реєстраційні дії на виконання судового рішення, що не є втручанням у його дискреційні повноваження, а становить реалізацію принципу обов`язковості судового рішення, передбаченого статтею 129-1 Конституції України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачки у спірних правовідносинах є застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу транспортного засобу №0541/2021/2889429 від 02.11.2021 року шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль HYUNDAI KONA, чорного кольору, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_1 , а також поновлення державної реєстрації зазначеного транспортного засобу за нею як законним власником.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, відповідають способам захисту цивільних прав, передбаченим статтею 16 ЦК України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 3, 13, 15, 16, 203, 215, 216, 228, 234 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного сервісного центру МВС про визначення наслідків визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності за попереднім власником та поновлення державної реєстрації транспортного засобу задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб HYUNDAI KONA, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_1 , 2019 року випуску.
Поновити державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI KONA, колір чорний, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_1 , 2019 року випуску, за ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники судового розгляду:
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач Головний сервісний центр МВС, код ЄДРПОУ 40109173, адреса: 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд. 62.
Повний текст рішення суду складено 12.06.2026.

Суддя: