ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 червня 2026 року 	Справа № 160/8387/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління), третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
І. ПРОЦЕДУРА

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління), третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, в якій позивач просить:
визнати протиправними дії Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо позбавлення ОСОБА_1 статусу викривача у повідомленні за унікальним ідентифікатором №CCA69765645464;
скасувати рішення Відповідача (Дніпропетровського управління ДВБ НП України), викладені у формі листів-відповідей: - Лист №11529-2026 від 11.02.2026(423037) (про зміну статусу з «викривача» на «заявника»); - Лист №19642-2026 від 11.03.2026 (443826) (про відмову у поновленні статусу викривача); - Лист №19663-2026 від 11.03.2026 (443839) (щодо залишення попереднього рішення без змін за результатами розгляду додаткових пояснень);
зобов`язати Дніпропетровське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України вчинити дії щодо поновлення відомостей про ОСОБА_1 як викривача у Єдиному порталі повідомлень викривачів за ідентифікатором повідомлення №CCA69765645464.
Ухвалою суду від 09.04.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління), третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.
Позивачем усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно положень ст.262 КАС України. 
Витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
відомості/підстави/інформацію щодо підстав позбавлення ОСОБА_1 статусу викривача у повідомленні за унікальним ідентифікатором №CCA69765645464;
рішення Відповідача (Дніпропетровського управління ДВБ НП України), викладені у формі листів-відповідей: - лист №11529-2026 від 11.02.2026(423037) (про зміну статусу з «викривача» на «заявника»); - лист №19642-2026 від 11.03.2026 (443826) (про відмову у поновленні статусу викривача); - лист №19663-2026 від 11.03.2026 (443839) (щодо залишення попереднього рішення без змін за результатами розгляду додаткових пояснень);
усі наявні докази щодо суті цього спору.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року витребувано додаткові докази по справі, зокрема:
копію посадової інструкції полковника поліції Шварца Юрія, чинної на момент вчинення спірних дій (січень-березень 2026 року).
30.04.2026 року позивач надала додаткові пояснення у справі.
01.05.2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі. 
04.05.2026 року позивачем до суду подано відповідь на відзив.
06.05.2026 року НАЗК подані письмові пояснення.
07.05.2026 року відповідачем до суду подано заперечення проти відповіді на відзив.
08.05.2026 року позивачем до суду подано заяву про ознайомлення з копією посадової інструкції 
08.05.2026 року позивачем подано клопотання по справі. 
12.05.2026 року відповідачем до суду подано на виконання вимог ухвали по справі №160/8387/26, додаткові докази по справі. 
12.05.2026 року відповідачем подані додаткові пояснення у справі.
19.05.2026 року позивачем до суду подано заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу. 
Ухвалою суду від 25.05.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання посадової інструкції ОСОБА_2 від 24.04.2023 № 159дск/42-03/01-23, що міститься в матеріалах справи №160/8387/26 для дистанційного ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу – відмовлено.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 02.06.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про корупцію стала позивачу відома виключно у зв`язку з її господарською діяльністю, оскільки об`єктом атаки поліцейських був її магазин. 
Вказує, що 30.01.2026 року її повідомлення було внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів (№ CCA69765645464). 
Однак, 31.12.2025 року посадові особи поліції направили лист №444664-2025, яким висунули вимогу «забрати» підкинутий фальсифікат. 
Вважає, що такі дії були вчинені в умовах очевидного реального конфлікту інтересів та мала на меті знищення речових доказів злочину. 
Саме це повідомлення про корупційний конфлікт інтересів стало підставою для внесення даних до Порталу викривачів.
Також вказує про те, що розгляд повідомлення №CCA69765645464 стосується ланцюга корупційних подій, які розпочалися під час її роботи як ФОП і тривають до сьогодні.
Зазначає про те, що у зв`язку з виявленням корупційних дій посадових осіб поліції, 14.01.2026 р. (вх. № ПК/87/0-26) нею було подано повідомлення про корупцію до Національного агентства з питань запобігання корупції 
Вказує, про те, що повідомлення 30.01.2026 року відповідачем було зареєстроване у Єдиному порталі повідомлень викривачів за унікальним номером № CCA69765645464. 
За результатами попередньої перевірки інформації відповідач підтвердив наявність ознак корупційного правопорушення та склав стосовно дільничного офіцера два адміністративні протоколи за ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП (порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів). 
На думку позивача, факт реєстрації повідомлення у Порталі з наданням унікального ідентифікатора є актом офіційного визнання її статусу викривача з боку держави та виникнення у неї прав і гарантій захисту, передбачених Законом. 
При цьому посилається на те, що листом від 09.02.2026 р. №11060-2026 (422318) відповідач офіційно підтвердив, що за результатами опрацювання відомостей, отриманих від НАЗК ще 29.01.2026 р., ним було розпочато перевірку саме у відповідності до спеціальної статті 53-2 Закону «Про запобігання корупції» та внесено дані до Порталу викривачів, що свідчить про те, що на етапі первинної верифікації відповідач не мав сумнівів щодо відповідності позивача критеріям викривача.
Вказує, що оскільки на момент внесення відомостей до Порталу (30.01.2026р.) відповідачу вже було достеменно відомо про факт припинення господарської діяльності позивача (16.11.2025 р.), наступне використання цього факту як підстави для «зняття» статусу є порушенням принципу правової визначеності.
Позивач вважає, відповідач фактично вчинив дії щодо позбавлення її цього статусу та виключення відповідних записів, що зафіксовано у таких рішеннях (листах): 
1. Лист від 11.02.2026 р. № 11529-2026 (423037): відповідач змінив статус із «викривача» на «заявника». Таке рішення Відповідач мотивував тим, що корупційне діяння (надання відповіді в умовах реального конфлікту інтересів від 31.12.2025 р.) вчинене поза межами господарської діяльності позивача, оскільки статус ФОП було припинено раніше. 
2. Лист від 11.03.2026 р. № 19642-2026 (443826): відповідач повторно відмовив у поновленні її статусу у Порталі викривачів, не взявши до уваги заперечення та надані докази того, що джерелом отримання інформації про корупцію була саме господарська діяльність у 2024-2025 роках. 
3. Лист від 11.03.2026 р. № 19663-2026 (443839): відповідач залишив попередні рішення без змін, попри надані додаткові пояснення. 
На думку позивача, відповідач фактично ухилився від надання належної правової оцінки тому факту, що конфлікт інтересів поліцейського є нерозривним продовженням його протиправних дій, розпочатих ще у грудні 2024 року під час перевірки її магазину. Такі дії спрямовані виключно на позбавлення її процесуальних гарантій захисту викривача, а тому посилаючись на наведені обставини позивач вимушена звернутись до суду із цим позовом, за захистом своїх порушених прав. 
Додатково вказує про те, що 23 квітня 2026 року нею подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень). 
Вказує про те, що злочин полягає у самовільному підписанні офіційних листів про зміну статусу викривача за відсутності таких повноважень у Наказі ДВБ НПУ від 29.11.2024 № 235.
У зв`язку з протиправною бездіяльністю органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР, 28 квітня 2026 року нею подано відповідну скаргу до Центрального районного суду міста Дніпра. 
Наразі відкрито судове провадження у справі № 203/4367/26 (провадження №1- с/0203/3116/2026). 
Отже, позивач зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає в ненаданні статусу викривача позивачу, що стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що рішення щодо зміни статусу «викривача» на статус «заявника» Дніпропетровським управлінням ДВБ НПУ не приймалося, оскільки позивач не набув статусу «викривача» за результатами розгляду його звернення від 14.01.2026 року, яке було внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів 30.01.2026 з унікальним ідентифікатором №CCA69765645464, а викладені у її заяві від 14.01.2026 року відомості та додані до неї документи, свідчили про те, що попередня заява про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією окремими працівниками поліції стосувалась подій, які відбулися 31.12.2025 року, тобто після припинення позивачем господарської діяльності (дата припинення 16.11.2025 року), про що безпосередньо Позивач самостійно зазначив у позовній заяві.
Щодо повноважень заступника начальника Дніпропетровського управління ДВБ НПУ полковника поліції Шварца Ю.О., вказують, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 наказу Департаменту від 29.11.2024 №235 «Про визначення осіб, відповідальних за ведення Єдиного порталу повідомлень викривачів у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України» полковникові поліції ОСОБА_2 надано доступ до Порталу з використанням електронних кабінетів з функцією керівника уповноваженого (структурного, територіального) підрозділу Департаменту внутрішньої безпеки. 
Вважають, що Департамент діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенні статтею 19 Конституції, законами та нормативно-правовими актами України, не спричинивши при цьому порушення прав Позивача та норм чинного законодавства України.

ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 

НАЗК вказують про те, що згідно з абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону викривач – це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.
Підтвердження набутого особою статусу викривача здійснює саме суб`єкт розгляду повідомлення, уповноважений на вжиття відповідних заходів реагування.
12.02.2026 року ОСОБА_1 направила до Національного агентства звернення №14098/0/09-26) (вх. щодо можливих протиправних дій Дніпропетровського управління ДВБ НПУ у вигляді безпідставного позбавлення її статусу викривача через відсутність зв`язку між отриманою нею інформацією та здійсненням заявницею господарської діяльності. З метою встановлення наявності/відсутності факту порушень з боку посадових осіб Дніпропетровського управління ДВБ НПУ вимог Закону Національне агентство звернулось до Відповідача із запитом від 11.03.2026 № 223-02/15242-26). На вищезазначений запит Національне агентство отримало відповідь ДВБ НПУ від 20.03.2026 № 22615-2026 (вх. №28056/0/05-26 від 20.03.2026).
Так, під час аналізу отриманої інформації Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України було надіслано заяву від 19.05.2025 щодо забезпечення збереження речових доказів та їх належної передачі для слідчих дій, яка в подальшому була скерована до Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі – Нікопольське РУП ГУНП в Дніпропетровській області) та зареєстрована за вх. № Г-24021/ез/1-899043 від 18.12.2025. 
У відповідь на вказану заяву Позивачем отримано лист відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.12.2025 № 444664-2025 з інформацією про те, що згідно з постановою Марганецького міського суду від 19.03.2025 №180/56/253/180/85/25 прийнято рішення щодо повернення вищезазначених речових доказів, у зв`язку з чим заявниці запропоновано з`явитись до ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для отримання вилучених у неї доказів. 
Після отримання вказаного листа-відповіді за підписом заступника начальника ВП №1 підполковника поліції ОСОБА_3 (виконавець ОСОБА_4 ), ОСОБА_1 звернулась до Національного агентства із заявою від 14.01.2026 (вх. №ПК/87/0-26 від 14.01.2026), в якій повідомила про можливе порушення вищевказаними посадовими особами ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Національне агентство за результатами попереднього розгляду повідомлення Позивача від 14.01.2026, керуючись абз. 3 ч. 3 ст. 53-2 Закону, листом від 28.01.2026 №204-01/5063-26 направило його до Національної поліції України для розгляду в межах повноважень, про що одночасно повідомлено заявницю. 
Крім того, у вказаному листі роз`яснено, що за порушення вимог ст. 28 Закону передбачена адміністративна відповідальність, визначена ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Національним агентством листом від 28.01.2026 року № 204-01/5063 26 повідомлено Національній поліції України про необхідність вжиття заходів для перевірки фактів, викладених у повідомленні ОСОБА_1 , а також зазначено про необхідність інформування Національного агентства та заявника про результати такої перевірки. 
У відповідь на вказаний лист Національного агентства ДВБ Національної поліції України листом від 11.02.2026 № 11633-2026 (вх. №13791/0/05-26) поінформувало, що повідомлення ОСОБА_1 30.01.2026 внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів (далі – Портал) за ідентифікатором CCA69765645464. 
Крім того, у вказаному листі ДВБ Національної поліції України повідомлено, що за результатами попереднього розгляду, інформація викладена в заяві ОСОБА_1 щодо можливого порушення вимог Закону заступником начальника ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не знайшла свого об`єктивного підтвердження, однак в діях ДОП сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачаються ознаки можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ст. 172-7 КУпАП. 
Подальший розгляд матеріалів відносно ОСОБА_6 буде здійснюватися в рамках КУпАП. Після чого листом від 10.03.2026 № 19398?-2026 (вх. № 24096/0/05-26 від 11.03.2026) ДВБ Національної поліції України поінформувало Національне агентство, що за вищевикладеними відомостями відносно дільничного офіцера поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 27.02.2026 складено протоколи за №№ 39-40 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, який разом з матеріалами направлено до Марганецького районного суду Дніпропетровської області. 
Крім того, вказують, що у відповідь на запит (вимогу) Національного агентства від 11.03.2026 №223-02/15242-26 ДВБ Національної поліції України листом від 20.03.2026 №22615 2026 (вх. №28056/0/05-26) повідомило, що під час опрацювання ДВБ НПУ повідомлення Позивача з унікальним ідентифікатором № ССА69765645464, внесеного до Порталу за заявою ОСОБА_1 від 14.01.2026 за фактом порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів заступником начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та поліцейським ОСОБА_6 при наданні ОСОБА_1 листа від 31.12.2025 №444664-2025, встановлено, що ОСОБА_1 16.11.2025 припинила здійснення підприємницької діяльності.
Також зазначено, що беручи до уваги те, що ОСОБА_1 у своїй заяві від 14.01.2026 року оскаржує дії деяких працівників ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які мали місце 31.12.2025 (під час видання та підписання листа на її ім`я від 31.12.2025 № 444664-2025), а також факт припинення 16.11.2025 останньою здійснення господарської діяльності, працівники Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України, керуючись приписами ст. 53-2 Закону, якою визначено порядок здійснення перевірки за повідомленням викривача, отримали висновок про те, що звернення Позивача не відповідає вимогам Закону та що на останню не розповсюджуються права викривача. 
Вказують, що у даному аспекті слід зазначити, що підтвердження набутого особою статусу викривача здійснює саме суб`єкт розгляду повідомлення, уповноважений на вжиття відповідних заходів реагування.
Припинення ОСОБА_1 господарської діяльності 16.11.2025 передувало здійсненню нею повідомлення 14.01.2026 (ідентифікатор повідомлення CCA69765645464; внесене в Портал 30.01.2026), а тому отримана нею інформація про можливе вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення не може вважатися здобутою у зв`язку з її здійсненням. 
Таким чином, в інформації, викладеній у повідомленні ОСОБА_1 (за ідентифікатором CCA69765645464) вбачається відсутність ознак, що свідчать про отримання заявницею інформації саме у зв`язку із діяльністю, передбаченою абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону, зокрема господарською. 
Враховуючи викладене, у Національного агентства наразі недостатньо інформації для висновку про набуття ОСОБА_1 статусу викривача і поширення на неї прав і гарантій його захисту.

V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.01.2026 року за вих. № 12781/04-2026 Департаментом документального забезпечення Національної поліції України надіслано до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 28.01.2026 року вих. № 204-0/5063-26 разом зі зверненням ОСОБА_1 від 14.01.2026 року та додатками до нього. 
Цей лист разом зі зверненням ОСОБА_1 від 14.01.2026 року було зареєстровано Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України за вх. № Г-829 від 29.01.2026. 29.01.2026 резолюцією начальника Департаменту за № Г-829/1-19970 розгляд звернення ОСОБА_1 (вх. № Г-829 від 29.01.2026) доручено начальникові Дніпропетровського управління Департаменту полковнику поліції. 
30.01.2026 року начальник Дніпропетровського управління Департаменту Олександром Руденко резолюцією за №Г-829/1-20528 звернення ОСОБА_1 від 14.01.2026 для організації розгляду доручив заступникові начальника управління начальнику відділу моніторингу та зонального контролю Дніпропетровського управління Департаменту Юрію Шварцу. 
30.01.2026 року резолюцією за №Г-829/1-20613 доручив проведення перевірки звернення ОСОБА_1 від 14.01.2026 року в межах повноважень внутрішньої безпеки та з урахуванням вимог антикорупційного законодавства старшому оперуповноваженому відділу протидії корупції Дніпропетровського управління Департаменту майору поліції ОСОБА_7 та старшому оперуповноваженому в ОВС відділу протидії корупції Дніпропетровського управління Департаменту капітану поліції Олександру Євстратенку. 
Враховуючи те, що у своєму зверненні від 14.01.2026 року ОСОБА_1 повідомляла про можливе порушення антикорупційного законодавства України окремими працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 30.01.2026 року Дніпропетровським управлінням зазначені відомості було внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів з унікальним ідентифікатором № CCA69765645464. 
За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 14.01.2026 року, відомості про яке 30.01.2026 року внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів з унікальним ідентифікатором №CCA69765645464, старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Інною Ступак на ім`я начальника Дніпропетровського управління ДВБ НПУ Олександра Руденка, 09.02.2026 підготовлено доповідну записку № 5087-2026 «Про результати розгляду повідомлення». 
З тексту доповідної записки зазначено, що: «заявником повідомлено про можливе порушення антикорупційного законодавства, а саме: про те, що 19.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася до МВС України із заявою, у якій вказала на фальсифікацію та підкидання їй речових доказів (алкоголь та тютюн) працівниками поліції. Єдиною особою, яка згідно з протоколами ВАД №182895 та №182896 здійснювала вилучення цих предметів. Перевірка за її заявою стосувалася безпосередньо його дій. 31.12.2025 року ОСОБА_1 отримала відповідь № 444664-2025, виконавцем якої став сам ОСОБА_6 , а підписав його керівник - ОСОБА_5 . 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 .
1. Щодо ОСОБА_6 (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП): 
У ОСОБА_6 виник реальний конфлікт інтересів — суперечність між його приватним інтересом (бажанням уникнути кримінальної відповідальності за підкидання речей) та службовими повноваженнями щодо об`єктивного розгляду моєї заяви. Згідно з роз`ясненнями НАЗК, приватний інтерес може бути немайновим і зумовлюватися прагненням приховати власні протиправні дії. ОСОБА_6 , маючи дискреційні повноваження при підготовці відповіді, використав їх для самовиправдання, чим порушив заборону вчиняти дії в умовах реального конфлікту інтересів. 
2. Щодо ОСОБА_5 (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП): 
Відповідно до ст.28 Закону «Про запобігання корупції», керівник зобов`язаний вжити заходів зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів підлеглого (відсторонення, перегляд повноважень). ОСОБА_5 , достовірно знаючи про судовий процес щодо ОСОБА_6 (справа №203/9384/25), не просто не врегулював конфлікт, а свідомо доручив зацікавленій особі перевірку самої себе. Це є прямим порушенням вимог щодо врегулювання конфлікту інтересів згідно із статтею 27 Закону України «Про запобігання корупції», однією з основних передумов виникнення потенційного або реального конфлікту інтересів є спільна робота близьких осіб. У зв`язку з цим, для працівників поліції у системі Національної поліції України встановлено організаційні та практичні заходи, що передбачають попереднє інформування керівників органів (підрозділів) поліції про наявність близьких осіб, які працюють в одному підрозділі. Таке повідомлення повинні подавати особи, які претендують на зайняття посад, визначених пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», до моменту їх призначення на посаду (абзац другий частини першої статті 27 цього Закону). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», одним із обов`язків керівника органу (підрозділу) поліції є вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів у себе та підлеглих осіб. У разі встановлення таких фактів керівник зобов`язаний вжити заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів відповідно до частини четвертої статті 28 цього Закону. 
У ході проведення попереднього розгляду повідомлення опрацьовано:- відповідну службову документацію ГУНП в Дніпропетровській області; - здійснено опитування ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з відібранням письмових пояснень. 
Згідно службової документації ГУНП в Дніпропетровській області, а саме резолюцій з системи електронного документообігу, заява ОСОБА_1 (зареєстрована за вх.№Г-24021 від. 09.12.2025) була направлена на виконання до особистого кабінету системи електронного документообігу ОСОБА_6 та резолюція «прошу забезпечити виконання» підписана начальником сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції Давидовим І.А. 
Заступник начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_5 не приймав участі у розписі заяви ОСОБА_1 та в його діях не вбачаються ознаки порушення антикорупційного законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.172-7 КУпАП.
У ході подальшої перевірки 06.02.2026 року був опитаний дільничний офіцер поліції сектору превенції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , який по суті заданих запитань пояснив: у грудні 2025 року через канали системи електронного документообігу з Міністерства внутрішніх справ України до ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява громадянки ОСОБА_1 , зареєстрована 09.12.2025 за вхідним №Г-24021/ез. У подальшому за резолюцією керівника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 з поміткою «Розглянути та вжити відповідних заходів реагування». Про результати поінформувати автора звернення у встановлений законом строк. 
Відповідно до резолюції безпосереднього керівника - начальника сектору превенції відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_6 було отримано заяву громадянки ОСОБА_1 , зареєстрованої 09.12.2025 за вхідним № Г-24021/ез. 
У подальшому проаналізовано службову документацію ГУНП в Дніпропетровській області та встановлено, що 31.12.2025 за вих. №444664 2025 підготовлено відповідь заявнику, виконавцем якої є ОСОБА_6 . 
Згідно пояснень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , повідомлень щодо можливої наявності потенційного чи реального конфлікту інтересів від ОСОБА_6 при розгляді заяви ОСОБА_1 не надходило. 
Таким чином, проаналізувавши відомості викладені у заяві ОСОБА_1 , службової документації ГУНП в Дніпропетровській області та наданих пояснень опитаних працівників, можна дійти висновку, що в діях ДОП сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачаються ознаки можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена статтею 172-7 КУпАП. 
Запропоновано: 
1. Попередню перевірку відомостей, проведену в порядку ст. 53-2 ЗУ «Про запобігання корупції», викладених у повідомлення про можливе вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, зареєстрованого в Єдиному порталі повідомлень викривачів (ідентифікатор CCA69765645464, заявник ОСОБА_1 ), вважати завершеною. 
2. Відомості викладені заявником ОСОБА_1 (ідентифікатор CCA69765645464) вважати такими, що частково знайшли своє підтвердження, а саме в діях ДОП сектору превенції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачаються ознаки можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена статтею 172-7 КУпАП.
3. Подальший розгляд матеріалів відносно ОСОБА_6 здійснювати в рамках Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
4. Про результати попереднього розгляду заяви, інформувати особу, яка здійснила повідомлення, у порядку визначеному абз.9 частини 3 статті 53-2 Закону та Національне агентство з питань запобігання корупції».
09.02.2026 року за вих.№10804-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту до ГУНП в Дніпропетровській області надіслано лист для організація проведення службового розслідування щодо можливого порушення антикорупційного законодавства заступником начальника ВП № 1 Нікопольського РУП ОСОБА_5 та дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 (вх. № Г-829/1 19970 від 29.01.2026 року). 
11.02.2026 року за вих. № 11529-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту за підписом заступника начальника цього управління ОСОБА_11 було надано відповідь Позивачу «Про результати попереднього розгляду» про те, що «відповідно до ч. 3 ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції» повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, здійснене через зовнішні або внутрішні канали повідомлення такої інформації, підлягає попередньому розгляду уповноваженою особою у строк не більше десяти робочих днів з дня внесення цієї інформації до Єдиного порталу повідомлень викривачів. 
Таким чином, заяву внесено до Порталу викривачів 30.01.2026 року з унікальним ідентифікатором повідомлення № CCA69765645464.
За результатами попереднього розгляду, інформація викладена в заяві не знайшла свого об`єктивного підтвердження щодо можливого порушення Закону України «Про запобігання корупції» заступником начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 . 
Однак, в діях ДОП сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачаються ознаки можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена статтею 172-7 КУпАП. Подальший розгляд матеріалів відносно ОСОБА_6 буде здійснюватися в рамках Кодексу України про адміністративні правопорушення.
11.02.2026 за вих. №11633-2026 Дніпропетровське управління Департаменту листом повідомило НАЗК про результати розгляду заяви ОСОБА_1 за вх. № Г-829 від 29.01.2026, повідомлення про яке внесено до Єдиного порталу викривачів (ідентифікатор ССА69765645464).
З урахуванням вимог нормативно-правових актів України, 11.02.2026 року внесено відповідні відомості до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про те, що: статус повідомлення: «розгляд здійснюється в порядку, передбаченому КУПАП»; статус викривача: «неактивний»; підстава прийняття рішень: «інформація відома особі не у зв`язку із своєю роботою, навчанням, службовою або участю у законних процедурах».
У подальшому, за результатами проведеної перевірки відповідно до КУпАП, 10.03.2026 року за вих.№19365-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту за підписом заступника начальника цього ж управління Юрія Шварца надано відповідь ОСОБА_12 та поінформовано заявника про розгляд заяви за вх. № Г-829 від 29.01.2026 про те, що «…відносно дільничного офіцера поліції ВП №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 27.02.2026 складено протоколи за №№39-40 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, які разом з матеріалами направлено до Марганецького районного суду Дніпропетровської області. 
12.02.2026 року ОСОБА_1 направила до Національного агентства звернення №14098/0/09-26) (вх. щодо можливих протиправних дій Дніпропетровського управління ДВБ НПУ у вигляді безпідставного позбавлення її статусу викривача через відсутність зв`язку між отриманою нею інформацією та здійсненням заявницею господарської діяльності. 
З метою встановлення наявності/відсутності факту порушень з боку посадових осіб Дніпропетровського управління ДВБ НПУ вимог Закону Національне агентство звернулось до Відповідача із запитом від 11.03.2026 №223-02/15242-26). 
На вищезазначений запит Національне агентство отримало відповідь ДВБ НПУ від 20.03.2026 року №22615-2026 (вх. №28056/0/05-26 від 20.03.2026 року).
Так, під час аналізу отриманої інформації Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України було надіслано заяву від 19.05.2025 року щодо забезпечення збереження речових доказів та їх належної передачі для слідчих дій, яка в подальшому була скерована до Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та зареєстрована за вх. № Г-24021/ез/1-899043 від 18.12.2025. 
У відповідь на вказану заяву Позивачем отримано лист відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.12.2025 року № 444664-2025 з інформацією про те, що згідно з постановою Марганецького міського суду від 19.03.2025 року № 180/56/253/180/85/25 прийнято рішення щодо повернення вищезазначених речових доказів, у зв`язку з чим заявниці запропоновано з`явитись до ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для отримання вилучених у неї доказів. 
Після отримання вказаного листа-відповіді за підписом заступника начальника ВП №1 підполковника поліції ОСОБА_3 (виконавець ОСОБА_4 ), ОСОБА_1 звернулась до Національного агентства із заявою від 14.01.2026 року (вх. № ПК/87/0-26 від 14.01.2026), в якій повідомила про можливе порушення вищевказаними посадовими особами ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Національне агентство за результатами попереднього розгляду повідомлення Позивача від 14.01.2026, керуючись абз. 3 ч. 3 ст. 53-2 Закону, листом від 28.01.2026 № 204-01/5063-26 направило його до Національної поліції України для розгляду в межах повноважень, про що одночасно повідомлено заявницю.
Національним агентством листом від 28.01.2026 року № 204-01/5063 26 повідомлено Національній поліції України про необхідність вжиття заходів для перевірки фактів, викладених у повідомленні ОСОБА_1 , а також зазначено про необхідність інформування Національного агентства та заявника про результати такої перевірки.
У відповідь на вказаний лист Національного агентства ДВБ Національної поліції України листом від 11.02.2026 № 11633-2026 (вх. №13791/0/05-26) поінформувало, що повідомлення ОСОБА_1 30.01.2026 внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів за ідентифікатором CCA69765645464.
У вказаному листі ДВБ Національної поліції України повідомлено, що за результатами попереднього розгляду, інформація викладена в заяві ОСОБА_1 щодо можливого порушення вимог Закону заступником начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не знайшла свого об`єктивного підтвердження, однак в діях ДОП сектору превенції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачаються ознаки можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ст. 172-7 КУпАП. 
Подальший розгляд матеріалів відносно ОСОБА_6 буде здійснюватися в рамках КУпАП. 
Після чого листом від 10.03.2026 року № 19398?-2026 (вх. №24096/0/05-26 від 11.03.2026) ДВБ Національної поліції України поінформувало Національне агентство, що за вищевикладеними відомостями відносно дільничного офіцера поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 27.02.2026 складено протоколи за №№ 39-40 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, який разом з матеріалами направлено до Марганецького районного суду Дніпропетровської області. 
У відповідь на запит (вимогу) Національного агентства від 11.03.2026 року № 223-02/15242-26 ДВБ Національної поліції України листом від 20.03.2026 року № 22615 2026 (вх. № 28056/0/05-26) повідомило, що під час опрацювання ДВБ НПУ повідомлення Позивача з унікальним ідентифікатором № ССА69765645464, внесеного до Порталу за заявою ОСОБА_1 від 14.01.2026 за фактом порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів заступником начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та поліцейським ОСОБА_6 при наданні ОСОБА_1 листа від 31.12.2025 №444664-2025, встановлено, що ОСОБА_1 16.11.2025 припинила здійснення підприємницької діяльності. 
Також зазначено, що беручи до уваги те, що ОСОБА_1 у своїй заяві від 14.01.2026 року оскаржує дії деяких працівників ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які мали місце 31.12.2025 (під час видання та підписання листа на її ім`я від 31.12.2025 року № 444664-2025), а також факт припинення 16.11.2025 року останньою здійснення господарської діяльності, працівники Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України, керуючись приписами ст. 53-2 Закону, якою визначено порядок здійснення перевірки за повідомленням викривача, отримали висновок про те, що звернення Позивача не відповідає вимогам Закону та, що на позивача не розповсюджуються права викривача. 
12.02.2026 року за вх. № Г-1203/ез до Дніпропетровського управління Департаменту надійшла заява ОСОБА_1 про надання підтверджуючих документів та вимогу відновити статус викривача за заявою №CCA69765645464. 
11.03.2026 року за вих. №19642-2026 Дніпропетровським управління Департаменту за підписом заступника начальника цього ж управління Юрія Шварца надано відповідь ОСОБА_12 про те, що «Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України розглянуто заяву та додатки до неї щодо можливого визнання Вас у статусі викривача у справі №CCA69765645464 та з інших питань (вх. № Г-1203/ез від 12.02.2026 року). 
Вказано, що під час опрацювання відомостей встановлено, що раніше до Дніпропетровського управління ДВБ НП України надходила Ваша заява щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, окремими працівниками поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (вх. ДВБ № Г-829 від 29.01.2026). 
За вказаним фактом проведено перевірку з дотриманням вимог ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції», про результати якої було поінформовано. Також у змісті відповіді було повідомлено про відмову в наданні статусу викривача у зв`язку з відсутністю об`єктивних ознак, із роз`ясненням таких підстав. 
Аналіз відомостей, викладених у заяві та доданій до неї документації, свідчить про те, що попередня заява про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, окремими працівниками поліції стосувалась подій, які відбулися 31.12.2025 року, тобто після припинення господарської діяльності.
Враховуючи викладене, поновити статус викривача не є можливим, оскільки Ви не відповідаєте ознакам, необхідним для набуття такого статусу згідно із законодавством». 
11.02.2026 року за вх. №8401-2026 до Дніпропетровського управління Департаменту надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 до повідомлення викривача № CCA69765645464. 
11.03.2026 за вих. № 19663-2026 Дніпропетровським управління Департаменту за підписом заступника начальника цього ж управління Юрія Шварца було надано відповідь ОСОБА_12 про те, що «Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України розглянуто додаткові пояснення до повідомлення викривача № CCA69765645464 (вх. № 8401-2026 від 11.02.2026 року). 
За результатами опрацювання відомостей, викладених у поясненні та доданих до нього документів встановлено, що надані матеріали не містять нових фактичних даних, які могли б стати підставою для зміни або скасування раніше прийнятого рішення в рамках розгляду повідомлення про порушення антикорупційного законодавства за повідомленням викривача №CCA69765645464, оскільки викладені у пояснені відомості розглядались під час раніше проведеної перевірки. 
Вказано також, що інформація викладена у пояснені не містить суттєвого значення для справи та підстави для перегляду попередніх висновків за результатом розгляду повідомленням викривача №CCA69765645464 наразі відсутні. 
Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду додаткових пояснень встановлено, що вони носять інформативний характер і не впливають на суть справи. У зв`язку з цим, підстави для скасування або коригування прийнятого рішення наразі відсутні. 
Також вказано, що за результатами розгляду заяви, відносно дільничного офіцера поліції ВП №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 27.02.2026 року складено протоколи за №№39-40 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, які разом з матеріалами направлено до Марганецького районного суду Дніпропетровської області Уразі не згоди з прийнятим рішенням Ви маєте право оскаржити його відповідно до законодавства України». 
У подальшому, 06.04.2026 року за вх. № 51зі-2026 до Департаменту надійшов запит ОСОБА_1 від 03.04.2026 року щодо надання інформації та копій документів, які стосуються повноважень заступника начальника Дніпропетровського управління Департаменту ОСОБА_2 
08.04.2026 року за вих. № 28185-2026 Департаментом поінформовано Позивача про те, що «…складові та функціональні можливості Єдиного порталу повідомлень викривачів (далі – Портал), права та обов`язки осіб, які мають доступ до нього, а також інші питання його функціонування визначає Порядок ведення Єдиного порталу повідомлень викривачів, затверджений наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 03 січня 2023 року № 1/23, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 січня 2023 року за №22/39078. 
При цьому вказують, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 наказу Департаменту від 29.11.2024 № 235 «Про визначення осіб, відповідальних за ведення Єдиного порталу повідомлень викривачів у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України» полковникові поліції ОСОБА_2 надано доступ до Порталу з використанням електронних кабінетів з функцією керівника уповноваженого (структурного, територіального) підрозділу Департаменту внутрішньої безпеки. 
Також, вказано про те, що функціональні обов`язки (посадова інструкція) ОСОБА_2 згідно з підпунктом 6 пункту 9 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 (у редакції наказу Національної поліції України від 01.09.2023 № 810), віднесено до службової інформації, що унеможливлює їх надання. 
08.04.2026 року за вх. № 54зі-2026 до Департаменту надійшов запит ОСОБА_1 від 08.04.2026 року щодо надання завіреного належним чином рішення відповідно до якого, на думку останньої, було змінено її статус «викривач» на статус «заявник» у Єдиному порталі повідомлень викривачів з унікальним ідентифікатором № ССА69765645464. 14.04.2026 за вих. №29896-2026 Департаментом було надано відповідь ОСОБА_1 про те, що «відповідно до абзацу 20 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» викривач – фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.
Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку № 1/23, інформація про статус викривача вноситься до Порталу, якщо під час попереднього розгляду повідомлення встановлено, що наведена в ньому інформація містить фактичні дані, та стала відома викривачу у зв`язку з його трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням ним служби чи навчання або його участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання. 
Повідомлено, що за результатами розгляду інформації, викладеної Вами у повідомленні від 29.01.2026 не виявлено ознак, які свідчать про отримання інформації у зв`язку з діяльністю, передбаченою статтею 1 Закону, зокрема господарською, а відтак інформація про набуття статусу викривача до Порталу не вносилася. 
Варто зазначити, що рішення щодо зміни статусу «викривача» на статус «заявника» не приймалося, оскільки позивач не набула статусу «викривача». 
15.04.2026 за вх. № Г-3312/ез до Департаменту надійшла скарга ОСОБА_1 від 14.04.2026 на дії окремих працівників Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо безпідставної, на її думку, зміни статусу «викривача» на статус «заявника». 
Резолюцією начальника Департаменту розгляд цієї скарги доручено начальникові сектору запобігання корупції Департаменту Олександру Бородавку.
27.04.2026 року за №16651-2026 підполковником поліції ОСОБА_13 складено доповідну записку «Про розгляд скарги ОСОБА_1 ». 
У доповідній записці зазначено, що: «за змістом скарга є такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції». З метою з`ясування та перевірки наданих відомостей, розгляд скарги проводився в порядку вимог ст. 16 Закону України «Про звернення громадян».
Вказано про те, що автор висловлює незгоду з частково прийнятим рішенням в частині не надання їй статусу викривача під час розгляду її звернення Дніпропетровським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки, вимогу щодо поновлення такого статусу, з посиланням на наявність суперечностей у службових листах Департаменту, адресованих на її ім`я. Крім цього, ОСОБА_1 незгодна з позицією Департаменту в частині повноти надання їй роз`яснень щодо окремих повноважень заступника начальника Дніпропетровського управління – начальника відділу моніторингу та зонального контролю ОСОБА_2 та ненадання копій підтверджуючих документів. 
На виконання пунктів 1 та 4 вимоги автора скарги розглянуто матеріали за зверненнями ОСОБА_1 від 29.01.2026 вх. № Г-829, від 12.02.2026 вх. № Г-1203/ез та матеріали листування Департаменту з ОСОБА_1 , зокрема листи від 08.04.2026 за № 28185-2026 та від 14.04.2026 за №30025-2026.
За результатами аналізу інформації, викладеної у листах Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки від 11.02.2026 № 11529-2026, від 10.03.2026 року за № 19365-2026, від 11.03.2026 року №19642-2026, та Департаменту внутрішньої безпеки № 29896-2026 від 14.04.2026 на предмет наявності можливих суперечностей (розбіжностей) встановлено таке. 
Листом Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки № 19642-2026 від 11.03.2026 ОСОБА_1 було поінформовано про результати розгляду її заяви від 12.02.2026.
У абзацах 3 та 4 вказаного листа підтверджено попереднє прийняте рішення та відмову у наданні статусу викривача, про що її раніше було поінформовано листами Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки від 11.02.2026 року №11529-2026 та від 10.03.2026 року за №19365-2026.
У листі Департаменту внутрішньої безпеки №29896-2026 від 14.04.2026 року надано роз`яснення по порушеним питанням. 
Вказано, що у інформації про відмову у наданні статусу викривача відсутня суперечність з попередніми відповідями. На виконання пункту 2 вимоги автора скарги, щодо надання інформації в частині окремих повноважень заступника начальника Дніпропетровського управління – начальника відділу моніторингу та зонального контролю ОСОБА_2 та надання копій підтверджуючих документів встановлено наступне. ОСОБА_1 двічі звернулася безпосередньо до керівництва Департаменту, у тому числі з вказаного вище питання.
Листами Департаменту від 08.04.2026 року за № 28185-2026 та від 14.04.2026 року за № 30025-2026 ОСОБА_1 було надано відповіді на порушені питання та зазначено причини відмови у наданні копій окремих документів. 
Вказано також про те, що підстав для проведення службового розслідування, яке вимагає автор, не встановлено. 
27.04.2026 за вих. №33934-2026 Департаментом проінформовано ОСОБА_1 про розгляд скарги від 14.04.2026 року та про те, що нововиявлених чи інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду чи зміни прийнятих рішень, не встановлено.
Позивач зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає в ненаданні статусу викривача позивачу, що стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»:
корупційне правопорушення – діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; 
корупція – використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей; 
потенційний конфлікт інтересів – наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; 
реальний конфлікт інтересів – суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; 
спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції – органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції; 
викривач – фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання; 
внутрішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону – способи захищеного (у тому числі анонімного) повідомлення інформації викривачем керівнику або уповноваженому підрозділу (особі) органу, юридичної особи, у яких викривач працює, проходить службу чи навчання або на замовлення яких виконує роботу, а так само до органу вищого рівня, уповноважена особа якого здійснює контроль за дотриманням антикорупційного законодавства на підвідомчих підприємствах, в установах та організаціях; 
зовнішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону – шляхи повідомлення інформації викривачем через фізичних чи юридичних осіб, у тому числі через медіа, журналістів, громадські об`єднання, професійні спілки тощо; 
регулярні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень – способи захищеного (у тому числі анонімного) повідомлення інформації викривачем органам прокуратури, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентству з питань запобігання корупції.
Згідно норм ст.2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами. У разі якщо норми цього Закону чи інших актів законодавства у сфері запобігання корупції допускають неоднозначне (множинне) тлумачення норм щодо прав та обов`язків осіб, на яких поширюється дія цього Закону, застосовується найбільш сприятливе для таких осіб тлумачення норми.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень НАЗК віднесено отримання та розгляд повідомлень, здійснення співпраці з викривачами, участь у забезпеченні їх правового та іншого захисту, перевірка дотримання законодавства з питань захисту викривачів, внесення приписів з вимогою про усунення порушень трудових (звільнення, переведення, атестація, зміна умов прані, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) та інших прав викривачів і притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їхніх прав, у зв`язку з такими повідомленнями.
Приписами ч. 1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК надано права проводити перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, юридичних особах публічного права та юридичних особах, зазначених у частині другій статті 62 цього Закону, зокрема щодо підготовки та виконання антикорупційних програм, функціонування внутрішніх і регулярних каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, захисту викривачів; отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняних до них осіб, працівників юридичних осіб публічного права та юридичних осіб, зазначених у частині другій статті 62 цього Закону, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення вимог цього Закону щодо захисту викривачів.
За ч. 6 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК надано право у випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону, порушення вимог законодавства з питань лобіювання, інших вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про лобіювання», Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.
Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.
За змістом ч. ч. 1-3 ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» викривачі, їх близькі особи перебувають під захистом держави.
За наявності загрози життю, житлу, здоров`ю та майну викривачів, їх близьких осіб у зв`язку із здійсненим повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону правоохоронними органами до них можуть бути застосовані правові, організаційно-технічні та інші спрямовані на захист від протиправних посягань заходи, передбачені Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Для захисту прав та представництва своїх інтересів викривач може користуватися всіма видами правничої допомоги, передбаченої Законом України «Про безоплатну правничу допомогу», або залучити адвоката самостійно.
Національне агентство в разі звернення викривача: 1) здійснює представництво в суді інтересів викривача у випадках, якщо викривач неспроможний самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, а представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси викривача, не здійснюють або неналежним чином здійснюють його захист; 2) має право бути присутнім на засіданнях судів усіх інстанцій, у тому числі на закритих судових засіданнях, за умови згоди викривача, в інтересах якого судовий розгляд оголошено закритим; 3) має право звертатися до суду з позовом (заявою) про захист прав і свобод викривачів, брати участь у судовому розгляді справ, провадження в яких відкрито за його позовами (заявами, клопотаннями (поданнями); 4) має право вступати у справи, провадження в яких відкрито за позовами (заявами, клопотаннями (поданнями) викривачів, на будь-якій стадії їх судового розгляду; 5) має право ініціювати незалежно від участі Національного агентства у судовому провадженні перегляд судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції» права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.
Викривач має право:
1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Законом;
2) подавати докази на підтвердження своєї заяви;
3) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав повідомлення, підтвердження його прийняття і реєстрації;
4) давати пояснення, свідчення або відмовитися їх давати;
5) на безоплатну правничу допомогу у зв`язку із захистом прав викривача;
6) на конфіденційність;
7) повідомляти про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону без зазначення відомостей про себе (анонімно);
8) у разі загрози життю і здоров`ю на забезпечення безпеки щодо себе та близьких осіб, майна та житла або на відмову від таких заходів;
9) на відшкодування витрат у зв`язку із захистом прав викривачів, витрат на адвоката у зв`язку із захистом прав особи як викривача, витрат на судовий збір;
10) на винагороду у визначених законом випадках;
11) на отримання психологічної допомоги;
12) на звільнення від юридичної відповідальності у визначених законом випадках;
13) отримувати інформацію про стан та результати розгляду, перевірки та/або розслідування за фактом повідомлення ним інформації.
Права та гарантії захисту викривачів поширюються на близьких осіб викривача.
Так, відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Як зазначалось вище, положеннями ст.11 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено перелік повноважень Національного агентства, як державного органу, що по суті є визначенням його владних управлінських функцій.
Положеннями п. 16-2 ч. 1 ст.3 Кримінально-процесуального кодексу України (далі – КПК України) передбачено, що викривач – це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорущення до органу досудового розслідування.
Тобто, особа є викривачем з моменту повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону, за умов, визначених в абз. 20 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України.
При цьому, ч. ч. 1-3 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що викривач самостійно визначає, які канали використовувати для повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.
Факт того, що особа є викривачем безпосередньо може підтверджується такими документами, зокрема, копією відповіді органу, юридичної особи публічного права, юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону України «Про запобігання корупції» на повідомлення (заяву, скаргу тощо) викривача; копією листа органу, юридичної особи публічного права, (юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону) про результати попередньої перевірки повідомлення; копією повідомлення Національному агентству про початок досудового розслідування за участю викривача (відповідно до вимог ч. 9 ст. 214 КПК України); копією повідомлення Національному агентству про участь викривача у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (відповідно до вимог ч. 5 ст.257 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Наведений перелік не є вичерпним, виникнення у особи прав викривача у зв`язку із здійсненим нею повідомленням, може підтверджуватися й іншими документами, виданими уповноваженими органами.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства належать отримання та розгляд повідомлень, здійснення співпраці з викривачами, участь у забезпеченні їх правового та іншого захисту, перевірка дотримання законодавства з питань захисту викривачів, внесення приписів з вимогою про усунення порушень трудових (звільнення, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) та інших прав викривачів і притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їхніх прав, у зв`язку з такими повідомленнями.
Відповідно до положень ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги до повідомлень (у тому числі анонімних) про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону та порядок їх розгляду визначаються цим Законом.
Повідомлення підлягає розгляду, якщо наведена у ньому інформація містить фактичні дані, що вказують на можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, які можуть бути перевірені.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно матеріалів справи, у позовній заяві позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, про те, що відповідач протиправно позбавив позивача статусу викривача у повідомленні за унікальним ідентифікатором №CCA69765645464. 
Встановлено, що по факту, що також викладено у зверненні від 14.01.2026 ОСОБА_1 повідомляла про можливе порушення антикорупційного законодавства України окремими працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 30.01.2026 року Дніпропетровським управлінням зазначені відомості внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів з унікальним ідентифікатором №CCA69765645464.
За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 14.01.2026 року, відомості про яке 30.01.2026 року внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів з унікальним ідентифікатором № CCA69765645464, старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Інною Ступак на ім`я начальника Дніпропетровського управління ДВБ НПУ Олександра Руденка, 09.02.2026 року підготовлено доповідну записку № 5087-2026 «Про результати розгляду повідомлення».
09.02.2026 року за вих. №10804-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту до ГУНП в Дніпропетровській області надіслано лист для організація проведення службового розслідування щодо можливого порушення антикорупційного законодавства заступником начальника ВП № 1 Нікопольського РУП ОСОБА_5 та дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 (вх. № Г-829/1 19970 від 29.01.2026м року).
11.02.2026 року за вих. №11529-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту за підписом заступника начальника цього ж управління ОСОБА_11 було надано відповідь Позивачу «Про результати попереднього розгляду».
11.02.2026 року за вих. №11633-2026 Дніпропетровське управління Департаменту листом повідомило НАЗК про результати розгляду заяви ОСОБА_1 за вх. № Г-829 від 29.01.2026 року, повідомлення про яке внесено до Єдиного порталу викривачів (ідентифікатор ССА69765645464). 
Водночас, з урахуванням вимог нормативно-правових актів України, 11.02.2026 року внесено відповідні відомості до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про те, що: статус повідомлення: «розгляд здійснюється в порядку, передбаченому КУПАП»; статус викривача: «неактивний»; підстава прийняття рішень: «інформація відома особі не у зв`язку із своєю роботою, навчанням, службовою або участю у законних процедурах». 
У подальшому, за результатами проведеної перевірки відповідно до КУпАП, 10.03.2026 року за вих. №19365-2026 Дніпропетровським управлінням Департаменту за підписом заступника начальника цього ж управління ОСОБА_11 надано відповідь позивачу та поінформовано заявника про розгляд заяви за вх. №Г-829 від 29.01.2026 року. 
Отже, слід вказати про те, що рішення щодо зміни статусу «викривача» на статус «заявника» Дніпропетровським управлінням ДВБ НПУ фактично не приймалося, оскільки, як вказує відповідач, позивач не набув статусу «викривача» за результатами розгляду його звернення від 14.01.2026 року, яке було внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів 30.01.2026 року з унікальним ідентифікатором №CCA69765645464.
Також, слід вказати про те, що 12.02.2026 ОСОБА_1 направила до Національного агентства звернення №14098/0/09-26) (вх. щодо можливих протиправних дій Дніпропетровського управління ДВБ НПУ у вигляді безпідставного позбавлення її статусу викривача через відсутність зв`язку між отриманою нею інформацією та здійсненням заявницею господарської діяльності. 
З метою встановлення наявності/відсутності факту порушень з боку посадових осіб Дніпропетровського управління ДВБ НПУ вимог Закону Національне агентство звернулось до відповідача із запитом від 11.03.2026 №223-02/15242-26). 
На вищезазначений запит Національне агентство отримало відповідь ДВБ НПУ від 20.03.2026 року № 22615-2026. 
Під час аналізу отриманої інформації Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України було надіслано заяву від 19.05.2025 року щодо забезпечення збереження речових доказів та їх належної передачі для слідчих дій, яка в подальшому була скерована до Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі – Нікопольське РУП ГУНП в Дніпропетровській області) та зареєстрована за вх. № Г-24021/ез/1-899043 від 18.12.2025 року. 
У відповідь на вказану заяву Позивачем отримано лист відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.12.2025 року № 444664-2025 з інформацією про те, що згідно з постановою Марганецького міського суду від 19.03.2025 №180/56/253/180/85/25 прийнято рішення щодо повернення вищезазначених речових доказів, у зв`язку з чим заявниці запропоновано з`явитись до ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для отримання вилучених у неї доказів. 
Після отримання вказаного листа-відповіді за підписом заступника начальника ВП №1 підполковника поліції ОСОБА_3 (виконавець ОСОБА_4 ), ОСОБА_1 звернулась до Національного агентства із заявою від 14.01.2026 (вх. №ПК/87/0-26 від 14.01.2026), в якій повідомила про можливе порушення вищевказаними посадовими особами ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Національне агентство за результатами попереднього розгляду повідомлення Позивача від 14.01.2026 року, керуючись абз. 3 ч. 3 ст. 53-2 Закону, листом від 28.01.2026 року №204-01/5063-26 направило його до Національної поліції України для розгляду в межах повноважень, про що одночасно повідомлено позивача. 
Національним агентством листом від 28.01.2026 року № 204-01/5063 26 повідомлено Національній поліції України про необхідність вжиття заходів для перевірки фактів, викладених у повідомленні ОСОБА_1 , а також зазначено про необхідність інформування Національного агентства та заявника про результати такої перевірки. 
У відповідь на вказаний лист Національного агентства ДВБ Національної поліції України листом від 11.02.2026 №11633-2026 (вх. №13791/0/05-26) поінформувало, що повідомлення ОСОБА_1 30.01.2026 внесено до Єдиного порталу повідомлень викривачів за ідентифікатором CCA69765645464.
Листом від 10.03.2026 №19398?-2026 (вх. №24096/0/05-26 від 11.03.2026) ДВБ Національної поліції України поінформувало Національне агентство, що за вищевикладеними відомостями відносно дільничного офіцера поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 27.02.2026 складено протоколи за №№39-40 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, який разом з матеріалами направлено до Марганецького районного суду Дніпропетровської області. 
У відповідь на запит (вимогу) Національного агентства від 11.03.2026 № 223-02/15242-26 ДВБ Національної поліції України листом від 20.03.2026 № 226152026 (вх. №28056/0/05-26) повідомило, що під час опрацювання ДВБ НПУ повідомлення Позивача з унікальним ідентифікатором № ССА69765645464, внесеного до Порталу за заявою ОСОБА_1 від 14.01.2026 за фактом порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів заступником начальника ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та поліцейським ОСОБА_6 при наданні ОСОБА_1 листа від 31.12.2025 № 444664-2025, встановлено, що ОСОБА_1 16.11.2025 припинила здійснення підприємницької діяльності. 
Також зазначено, що ОСОБА_1 у своїй заяві від 14.01.2026 оскаржує дії деяких працівників ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які мали місце 31.12.2025 (під час видання та підписання листа на її ім`я від 31.12.2025 № 444664-2025), а також факт припинення 16.11.2025 року здійснення господарської діяльності, працівники Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України, керуючись приписами ст. 53-2 Закону, якою визначено порядок здійснення перевірки за повідомленням викривача, отримали висновок про те, що звернення Позивача не відповідає вимогам Закону та що на останню не розповсюджуються права викривача.
Отже, враховуючи наведене вище, позивачем під час розгляду справи не було спростовано, що викладені у заяві позивача від 14.01.2026 року відомості та додані до неї документи, свідчили про те, що попередня заява про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією окремими працівниками поліції стосувалась подій, які відбулися 31.12.2025 року, тобто вже після припинення позивачем господарської діяльності (дата припинення 16.11.2025 року).
Згідно висновків Департаменту припинення ОСОБА_1 господарської діяльності 16.11.2025 року передувало здійсненню нею повідомлення 14.01.2026 року (ідентифікатор повідомлення CCA69765645464; внесене в Портал 30.01.2026 року), а тому отримана нею інформація про можливе вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення не може вважатися здобутою у зв`язку з її здійсненням. 
Згідно висновків НАЗК припинення ОСОБА_1 господарської діяльності 16.11.2025 року передувало здійсненню нею повідомлення 14.01.2026 року (ідентифікатор повідомлення CCA69765645464; внесене в Портал 30.01.2026 року), а тому отримана нею інформація про можливе вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення не може вважатися здобутою у зв`язку з її здійсненням. 
Такі висновки викладені у поясненнях НАЗК та відповідача. 
Таким чином, в інформації, викладеній у повідомленні ОСОБА_1 (за ідентифікатором CCA69765645464) вбачається відсутність ознак, що свідчать про отримання заявницею інформації саме у зв`язку із діяльністю, передбаченою абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону, зокрема господарською. 
Таким чином, викривач набуває такого статусу з моменту, коли він здійснив всі залежні від нього дії для повідомлення про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, щоб відповідна інформація надійшла до адресата. 
Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо позбавлення ОСОБА_1 статусу викривача у повідомленні за унікальним ідентифікатором №CCA69765645464, не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, та як наслідок не підлягають задоволенню і похідна вимога позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити дії щодо поновлення відомостей про ОСОБА_1 як викривача у Єдиному порталі повідомлень викривачів за ідентифікатором повідомлення №CCA69765645464.
Щодо повноважень заступника начальника Дніпропетровського управління ДВБ НПУ полковника поліції ОСОБА_2 слід зазначити про таке.
24.04.2023 року за № 159дск/42-03/01-23 затверджено функціональні обов`язки за посадою заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та зонального контролю Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. 
18.02.2025 року із згаданими функціональними обов`язками ознайомлений під особистий підпис ОСОБА_2 . 
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ (Завдання та обов`язки) цих функціональних обов`язків ОСОБА_2 за дорученням керівництва управління та Департаменту організовує і проводить перевірки відомостей викладених у зверненнях громадян, депутатів усіх рівнів, громадських організацій, підприємств, установ, викладених у ЗМІ, тощо, про протиправні дії працівників поліції та контроль за станом цієї роботи в територіальних підрозділах поліції. Доповідає керівництву управління та Департаменту узагальнені документи. 
Згідно з пунктом 37 розділу ІІ (Завдання та обов`язки) цих функціональних обов`язків ОСОБА_2 здійснює інші функції, передбачені нормативно-правовими актами МВС та Національної поліції України, які віднесені до компетенції ДВБ.
Відповідно до пункту 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.11.2017 № 930, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1493/31361, відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.
Керівництвом органу, в розумінні чинного законодавства України, є керівники та заступники керівників органів поліції.
Отже, заступник начальника управління – начальник відділу моніторингу та зонального контролю Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковник поліції Шварц Юрій Олексійович наділений повноваженнями щодо підписання відповідей на звернення громадян, у тому числі відповідей, адресованих Позивачу за результатами розгляду її звернень.
Доводи позивача щодо неналежного розгляду її заяв, тощо не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, оскільки відповідачем у передбаченому законом порядку були надані листи/відповіді/роз`яснення на такі звернення позивача. 
Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Тому враховуючи наведені вище обставини, також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо скасування рішення Відповідача (Дніпропетровського управління ДВБ НП України), викладені у формі листів-відповідей: - Лист №11529-2026 від 11.02.2026(423037) (про зміну статусу з «викривача» на «заявника»); - Лист №19642-2026 від 11.03.2026 (443826) (про відмову у поновленні статусу викривача); - Лист №19663-2026 від 11.03.2026 (443839) (щодо залишення попереднього рішення без змін за результатами розгляду додаткових пояснень).
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Верховний Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи – позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналіз викладених положень законодавства також дає підстави для висновку, що звертаючись до суду з позовом, позивач повинен пояснити, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржувані дії суб`єкта владних повноважень, як аналогічним чином вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №9901/575/19.
Однак, позивач не довів, на підставі чого ґрунтуються його вимоги в розрізі порушених прав спірною бездіяльністю/діями. 
Інші аргументи позивача, наведені ним у позовній заяві, не мають юридичного значення для правильності вирішення цього спору, не спростовують висновків, зроблених судом, тому, не беруться судом до уваги.
За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору по суті та задоволенню не підлягають.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління), третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління), третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення. 
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (в особі Дніпропетровського управління) (49000, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, 18а, код ЄДРПОУ 40116086).
Третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції (01103, м.Київ, бульвар М. Міхновського, 28, код ЄДРПОУ 40381452).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 02.06.2026 року.

Суддя В.В. Ільков