Справа № 369/7111/23
Провадження № 2/369/694/26
РІШЕННЯ
Іменем України

17.06.2026 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С., 
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.
за участі
представника позивача Одноволик І.В.
представника відповідача Головченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства «КОРИТИЩАНСЬКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 

встановив:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що 18.09.2022 відповідач, керуючи транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Васильківській у с. Новосілки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем FORD, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, та по інерції скоїв зіткнення з автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. У подальшому автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , по інерції здійснив зіткнення з автомобілем LINCOLN, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який також рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2022 у справі № 369/9459/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , належить на праві власності ПП «КОРИТИЩАНСЬКЕ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 23.07.2021. ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із ПП «КОРИТИЩАНСЬКЕ» та виконує посадові обов`язки менеджера з маркетингу.
У зв`язку з відсутністю у відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 303 827,53 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_3 -507 063,26 грн.
МТСБУ здійснило регламентну виплату у розмірі 160 000,00 грн. Крім того, позивач звернувся до ТОВ «АВТ Баварія Київ» з метою визначення вартості ремонтних робіт. Відповідно до рахунку № НОМЕР_6 , вартість послуг та складових частин для ремонту автомобіля становить 699 827,30 грн з ПДВ.
Також позивач звернувся до ФОП ОСОБА_5 для проведення ремонтних робіт. Відповідно до рахунку № 4 від 09.02.2023 та акта приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 16.02.2023, вартість робіт, послуг та запасних частин з ремонту автомобіля становить 576 450,00 грн.
Оскільки розмір майнової шкоди, завданої відповідачем унаслідок пошкодження автомобіля, перевищує суму виплаченого страхового відшкодування, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «КОРИТИЩАНСЬКЕ» матеріальну шкоду у розмірі 426 450,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 396,75 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 

24.07.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 14.10.2022 № 19199/1 не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить попередження суб`єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також не зазначено, що його складено для подання до суду. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову.

27.07.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 14.10.2022 № 19199/1 містить відомості про марку, модель та державний реєстраційний номер транспортного засобу, який проходив оцінку. Оцінювачем визначено вартість матеріального збитку та зазначено, що оцінка проведена неупереджено й об`єктивно, без будь-яких обмежень щодо її проведення та без заінтересованості у результаті оцінки. На думку позивача, вказаний звіт відповідає вимогам законодавства та є належним доказом у справі.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 2278 від 26.11.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/7111/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Пінкевич Н.С.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.12.2024 справу прийнято до провадження судді Пінкевич Н.С., призначено підготовче засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Просив суд задоволити позов.
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 18 вересня 2022 року о 14 год. 30 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Васильківській, с. Новосілки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем FORD, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , яка рухалась попереду, та по інерції скоїла зіткнення з автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_3 , який був перед ним, внаслідок чого автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_3 , по інерції скоїв зіткнення з автомобілем LINCOLN, державний номерний знак НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_4 , який був перед ним. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2022 у справі № 369/9459/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2023, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 18.09.2022 по вул. Васильківській у с. Новосілки, відбулася з вини ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвалу або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце такі дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доказуванню.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у відповідача був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , який отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належить на праві власності ПП «КОРИТИЩАНСЬКЕ».
Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 14.10.2022 № 19199/1, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 303 827,53 грн, а вартість відновлювального ремонту -507 063,26 грн.
Моторно (транспортне) страхове бюро здійснило виплату у розмірі 160 000,00 грн. на користь позивача, що підтверджується випискою з поточного рахунку Приватного підприємства «КОРИТИЩАНСЬКЕ».
Також матеріалами справи підтверджується, що позивач фактично поніс витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу у розмірі 576 450,00 грн, що підтверджується рахунком № 4 від 09.02.2023 та актом приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 16.02.2023, виданими ФОП ОСОБА_5 .
Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу погоджується з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки сума фактичних витрат на ремонт транспортного засобу перевищує суму отриманого страхового відшкодування, різниця підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 416 450,00 грн. (576 450,00 грн – 160 000,00 грн).

Щодо доводів про неналежність Звіту від 14.10.2022 № 19199/1 суд зазначає наступне. Так, поданий звіт складений суб`єктом оціночної діяльності в межах наданих йому повноважень та відповідно до спеціальних нормативно-правових актів, що регулюють порядок визначення розміру матеріального збитку.Заперечення представника відповідача щодо неналежності звіту про визначення вартості матеріального збитку суд оцінює критично, оскільки вказаний звіт містить необхідні відомості щодо об`єкта оцінки, визначення розміру завданого збитку, а також відомості про особу оцінювача. Сам по собі факт відсутності у звіті зазначення про його складення для подання до суду чи попередження про кримінальну відповідальність не свідчить про недопустимість такого доказу, оскільки зазначений документ є звітом суб`єкта оціночної діяльності, а не висновком судового експерта. Крім того, позивач подав позов про відшкодування матеріальної шкоди, визначеної вартістю фактичного проведеного ремонту автомобіля.
Суд враховує, що кожна сторона має обов`язком доводи не лише свої вимоги, а й заперечення. Заперечуючи проти заявленого розміру позовних вимог, відповідач не надав суду жодного доказу на спростування поданого звіту, не заявив клопотань про їх витребування, не заявив клопотань про призначення судової експертизи. По суті відповідач обмежився лиш формальними запереченнями, хоча обов`язок доведення у справах про відшкодування шкоди покладається на відповідача. Причини неможливості подати відповідні докази або заявити клопотання, відповідач суду не повідомив.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 6 396,75грн. підлягають задоволенню.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якого суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, та враховує, згідно що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «КОРИТИЩАНСЬКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «КОРИТИЩАНСЬКЕ» матеріальну шкоду у розмірі 426 450,00 грн. (чотириста двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 396,75 грн. (шість тисяч триста дев`яносто шість гривень 75 коп.).

Інформація про учасників справи:
Позивач: Приватне підприємство «КОРИТИЩАНСЬКЕ», код ЄДРПОУ 33111530, адреса: 0880, Київська обл., Обухівський район, м.Миронівка, вул. Черненка, б.2, кв.8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Рішенням суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлений 17 червня 2026 року.

Суддя:         Наталія ПІНКЕВИЧ