01.07.26
22-ц/812/1353/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року м. Миколаїв 

справа №6-145/07
провадження №22-ц/812/1353/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Чистою В. В.,
за участі заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2007 року, постановлену під головуванням судді Сотської С. О. у приміщенні суду у м. Первомайську Миколаївської області, за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Павлійчук Т. В. про розшук боржника,
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2007 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Павлійчук Т. В. звернулася до суду із вказаним вище поданням, яке обґрунтовувала наступним.
Державний виконавець вказувала, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області (далі – Первомайський ВДВС Миколаївської області) перебуває виконавчий лист №2-2721 від 20 вересня 2001 року, виданий Залізничним місцевим судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2001 року і до її повноліття. 
20 вересня 2006 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її копії сторонам виконавчого провадження. ОСОБА_2 за адресою: с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області.
Оскільки боржником не надано документів на підтвердження сплати аліментів на час звернення із цим поданням, заборгованість по аліментах нарахована відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з середньомісячною заробітною платою по Первомайському району станом на 30 жовтня 2007 року становить 4306,14 грн, боржник відповідно до акту державного виконавця від 12 листопада 2007 року в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області не зареєстрований та не проживає, місце його проживання не відоме, то державний виконавець просив вирішити питання про розшук боржника ОСОБА_2 , 1974 року народження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2007 року оголошено розшук ОСОБА_1 , 1974 року народження, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області.
Ухвалюючи таке судове рішення, суд виходив із доведеності вимог подання, оскільки боржник ухиляється від сплати аліментів, а за останнім відомим місцем проживання у с.Кінецпіль Первомайського району Миколаївської області не проживає.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника.
Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що судом першої інстанції було не повно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, не перевірено, які саме заходи вчинені державним виконавцем для виконання рішення суду, і чи вчинялись вони взагалі, а також не перевірено достовірність інформації виконавця щодо неможливості встановити місце проживання чи перебування боржника.
Він не міг надати докази на спростування подання державного виконавця, оскільки не був обізнаний про перебування у Первомайському ВДВС Миколаївської області виконавчого провадження.
Заявник вказував, що аліменти сплачувалися ним повністю у визначеному судом розмірі шляхом відрахувань із заробітної плати установами, підприємствами та організаціями, в яких він працював. Також аліменти сплачувались ним особисто. Тому інформація про ухилення його від сплати аліментів не відповідає дійсності.
Що стосується твердження державного виконавця про те, що він був відсутній за останньою відомою адресою проживання у с.Кінецпіль Первомайського району Миколаївської області, то він звертав увагу на те, що з 12.07.1999 до 23.10.2006 він працював у м.Києві, а з 01 лютого 2007 року і по сьогодні – у м.Харкові.
Зазначена ним у заявах на ім`я начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві та у поданні державного виконавця Первомайського ВДВС Миколаївської області адреса була на той час адресою для листування, позаяк він не мав постійного місця проживання у м.Києві.
Він наголошував, що повідомляв начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві про зміну місць роботи, але той не повідомив його про передачу виконавчого листа до Первомайського ВДВС Миколаївської області.
До 14 грудня 2007 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувачці про це було достеменно відомо, але вона державного виконавця про це не повідомила. 

Фактичні обставини справи

20 вересня 2001 року Залізничним місцевим судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2001 року і до її повноліття.
Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у різних відділах державної виконавчої служби м.Києва, звідки був переданий на виконання до Первомайського ВДВС Миколаївської області.
Відповідно до довідки – розрахунку, складеної державним виконавцем Первомайського ВДВС Миколаївської області Павлійчук Т. В., станом на 30 жовтня 2007 року ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , має заборгованість по аліментах у розмірі 4306,14 грн. 
Згідно з довідкою Первомайського міського відділу УМВС України від 24.10.2007 ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , не має зареєстрованого місця проживання у с.Кінецпіль Первомайського району Миколаївської області.
На конверті з датою 03.10.2007, надісланому державним виконавцем Первомайського ВДВС Миколаївської області на ім`я ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , у с.Кінецпіль Первомайського району Миколаївської області, міститься позначка працівника поштового оператора, що адресат у вказаному селі не проживає.
З акту державного виконавця від 12.11.2007 за участі понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що при виїзді в с. Кінецьпіль встановлено, що боржник ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , на території Кінецьпільської сільської ради не зареєстрований та не проживає. Місце перебування його невідоме.
Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 він був зареєстрований з 02.05.2005 до 14.12.2007 за адресою: АДРЕСА_1 .
З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що у вказаний державним виконавцем період заборгованості за аліментами (жовтень 2006 р. – жовтень 2007 р.) ОСОБА_1 з 23 жовтня 2006 р. не мав офіційного місця роботи. Був працевлаштований 01 лютого 2007 року до ФОП ОСОБА_9 , де працював до 09 березня 2011 року.
З наданих заявником квитанцій випливає, що у вказаний вище період сплати аліментів він здійснював їх перерахування на банківський рахунок стягувача аліментів ОСОБА_6 . 

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з нормами статті 375 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.
Суд розглядає подання державного виконавця протягом десяти днів.
Частина 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Стаття 42 вказаного Закону визначає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання (знаходження) боржника за виконавчими документами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`ю або у зв`язку з втратою годувальника, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (знаходження) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (знаходження) стягувача. Розшук громадянина-боржника, дитини та розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника – юридичної особи, а також іншого майна боржника здійснює Державна виконавча служба. Постанова про розшук обов`язкова до виконання.
Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника – фізичної особи, який здійснюється відповідно до ч.1 ст.42 Закону «Про виконавче провадження», виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника – фізичної особи.
Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але це не дало позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформація від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформація щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформація про боржника з інших джерел.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із поданням про розшук боржника ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , державний виконавець додав до подання акт від 12 листопада 2007 року про непроживання ОСОБА_2 у с.Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області та відповідь з Первомайського МВ УМВС про відсутність реєстрації у вказаному селі саме ОСОБА_2 . 
Державний виконавець не з`ясовував у стягувачки про наявність у неї інформації про актуальне місце проживання боржника та отримання нею аліментів у інший спосіб ніж через державну виконавчу службу.
Враховуючи, що державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження того, що ним вживались всі заходи, спрямовані на встановлення фактичного місцезнаходження саме боржника ОСОБА_1 , а не Бардюкова Ю. В., які передбачено Законом України «Про виконавче провадження», заявником надано докази перерахування аліментів стягувачці у вказаний державним виконавцем період на її банківський рахунок, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов до помилкового висновку про наявність підстав до задоволення подання про розшук боржника ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні подання про розшук боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2007 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Павлійчук Т. В. про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова 

Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.