15.06.26 
Справа №477/2741/24
2/469/289/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Тавлуй В. В., 
за участю секретаря судового засідання - Надич В. В.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_1 - не з`явився, 
відповідач ОСОБА_2 - не з`явився, 
представник відповідача адвокат Григорян В. С. - не з`явилася, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, – 
в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 29.10.2024 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та  ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансових послуг №2105918501244 від 28.02.2021 року, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. (п.1.2.), а Позичальник зобов`язався повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у Договорі. 
Вказаний Договір укладено дистанційно в електронній формі відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору.
Однак, відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
У відповідності до ст.ст.512, 516 ЦК України 15.12.2021 року було укладено договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4791382.
10.03.2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4791382.
На день звернення до суду з даним позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до положень ст.512, 514 ЦК України наділено правом вимоги до Відповідача за Договором про надання фінансових послуг №2105918501244 від 28.02.2021 року на підставу договорів факторингу, укладених з попередніми кредиторами відповідача.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2105918501244 від 28.02.2021 року, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47838,90 грн, з яких:
-заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3000,00 грн.;
-заборгованість за нарахованими процентами – 44838,90 грн.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. 

Ухвалою Вітовського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2025 року вказану позовну заяву передано до Березанського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю за місцем проживання відповідача.
02 вересня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим у справі суддю Тавлуя В.В.
05 вересня 2025 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 

У судове засідання представник позивача не з`явився. У поданій до суду зазначив, що просить розглянути справу без участі представника позивача та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. 
Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
У надісланому до суду Відзиві на позовну заяву та Запереченнях представник позивача висловила позицію, за змістом якої відповідач заперечує факт укладення кредитного договору №2105918501244 від 28.02.2021 року та отримання ним кредитних коштів, і вважає, що вказані кошти були отриманні внаслідок шахрайських дій іншою, невстановленою особою.
Разом з тим, враховуючи, що належними та допустимими доказами не можливо підтвердити шахрайські дії, вчинені третіми особами по відношенню до спірних правовідносин, вважає, що до обставин у даній справі підлягають застосуванню вимоги чинного законодавства та усталеної судової практики у подібних справах.
При цьому зазначила, що відповідачем не оспорюється заборгованість за тілом кредиту у сумі 3 000 грн., але заперечується розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у сумі 44 838,90 грн, на підставі викладеного нижче
Так, згідно розрахунку заборгованості, який міститься у додатках до позову, заборгованість відповідача перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 03.10.2024 року становить - 47 838,90 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту (тіло кредиту) - 3 000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 44 838,90 грн.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, згідно якої проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанови від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц).

Тому, у кредитора за кредитним договором від 28.02.2021 року, як первісного, так і наступних, були підстави для нарахування процентів за користування позиченими коштами лише в межах строку кредитування – з 28.02.2021 року по 15.03.2021 року (16 днів) в сумі 960,00 грн. Підстав для нарахування процентів після спливу цього строку кредитування не було.
З огляду на викладене, виходячи із умов п.п. «а» п.1.4 Договору, заборгованість за відсотками ОСОБА_2 за період з 28.02.2021 року по 15.03.2021 року мала б складати 960,00 грн. (3 000,00 грн. х 2 % х 16 дн.).
Разом з тим, в додатку №2 до Кредитного договору, що є невід`ємною його частиною, зазначено, що за вищевказаний період відсотки за користування кредитом становлять 960,00 грн., а тому стягненню з відповідача підлягають відсотки за користування кредитом саме в розмірі, зазначеному в Додатку №2 до Кредитного договору, адже вони були самостійно визначені первісним кредитором саме як проценти за «користування кредитом» в межах строку кредитування.
Також зазначила, що заявлену позивачем суму витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. вважає необґрунтованою.
Посилаючись на наведені обставини, просила позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково у сумі 5 287,12 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором у сумі 3 000,00 грн., заборгованість за відсотками у сумі 960,00 грн., судовий збір у сумі 250,72 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 1 076,40 грн.
За таких обставин, суд ухвалює рішення за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 526, 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно положень ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК).
За положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Виходячи з досліджених судом доказів, наявних у матеріалах справи, приймаючи до уваги правову позицію відповідача та положення ч.1 ст.82 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання фінансових послуг №2105918501244 від 28.02.2021 року.

Разом з тим, виходячи зі змісту умов вказаного договору, яким встановлено строк кредитування тривалістю 16 днів, про що прямо зазначено у Паспорті споживчого кредиту, який є Додатком №3 до Кредитного договору, змісту п.п. «а» п.1.4 Договору, яким встановлено проценти за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день користування, враховуючи правову позицію, висловлену у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц), згідно якої право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування, суд дійшов висновку що заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 960,00 грн. (3 000,00 грн. х 2 % х 16 дн.).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 3960,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом та 960,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Згідно положень ст.133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та витрати на професійну правничу допомогу, факт понесення яких позивачем підтверджується доданими до матеріалів позову копією Договору надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд, враховуючи обставини даної справи та положення ч.3 ст.137 ЦПК України дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн., що становить 50 % ціни позову, оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу вважає співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 12, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, –
у х в а л и в: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №2105918501244 від 28.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», визначену станом на 10.01.2023 року, у розмірі 3960,00 грн., у тому числі:
- 3 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом;
- 960,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам;

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі ст.ст.133, 137 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 250,72 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та 6500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року.

Суддя: