Справа № 463/5482/25 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б. 
Провадження № 22-ц/811/273/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
секретаря Гаврилюк Я.Ю.
з участю позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суд м. Львова від 11 грудня 2025 року в складі судді Білоуса Ю.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів, - 
встановив:
У червні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем та отримує послугу з постачання гарячої води (далі ГВП) від ЛМКП «Львівтеплоенерго» згідно умов, розміщеного у вільному доступі на сайті відповідача публічного «Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води» від 01.12.2021 укладеного відповідно до постанови КМУ від 11 грудня 2019 року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».
На початку жовтня 2024 року з повідомлення на оплату послуги ГВП відділу обліку та збуту теплової енергії (далі ВО та ЗТЕ) відповідача за вересень 2024 року позивачка дізналася, що у вересні 2024 року їй нараховано споживання ГВП в обсязі 15,12 м. куб. на суму 1440,33 грн. та проведено перерахунок раніше спожитого ГВП на суму 9803,48грн. Зазначала, що такої кількості ГВП у вересні 2024 року не спожила, а підстави проведення перерахунку в повідомлені не зазначені.
У зв`язку із зазначеним, звернулась до ВО та ЗТЕ відповідача за роз`ясненнями. Під час відвідання ВО та ЗТЕ в жовтні 2024 року працівниця відповідача пояснила, що за даними обліку відповідача вона не здійснила чергову метрологічну повірку квартирного приладу обліку гарячої води, тож у вересні 2024 року його зняли з обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго» та провели перерахунок кількості і вартості послуги з постачання гарячої води згідно з установленими нормативами питомого водоспоживання.
Пізніше, а саме 23.10.2024 прилад обліку ГВП квартири позивачки марки PoWoGoz N?03015009 пройшов чергову метрологічну повірку, яка підтвердила його справність і можливість подальшого використання за призначенням. 18.11.2024 лічильник був переопломбований представником відповідача, про що свідчать акти №0101341 та №0108903. При цьому, в акті №0101341 від 18.11.2024 зазначено, що «По спливу місячного терміну Ваш лічильник буде знято з обліку і його показання до уваги не будуть братися...». 
Відтак, на думку позивачки, вказаним актом ЛМКП «Львівтеплоенерго» вперше письмово попередив її, що останнім днем зняття з обліку її лічильника ГВП, при відсутності його повірки, є 18.12.2024. Крім того, у вищезгаданих актах зафіксовано фактичний показ квартирного приладу обліку ГВП, за яким доводиться, що обсяг спожитої позивачем гарячої води станом на 18.11.2024 складає 398 м.куб.
Тому вважає, що чергова метрологічна повірка квартирного лічильника ГВП здійснена позивачкою у найкоротші строки з часу усного повідомлення відповідачем про необхідність її проведення.
В кінці листопада 2024 року начальниця ВО та ЗТЕ відповідача Пакулець Г. надала позивачці відповідь від 21.11.2024 за №08-14819-11/24 на заяву від жовтня 2024 року, якою повідомила, що за даними обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго» не була здійсненна чергова метрологічна повірка приладу обліку гарячої води, що встановлений у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідно, у вересні 2024 року засіб обліку гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 , з 01.09.2024 був знятий з обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго», квартира вважалася такою, у якій відсутній лічильник гарячої води (безобліковою). Розрахунок кількості і вартості спожитої гарячої води за вказаною адресою, у зв?язку із виходом з ладу комерційного вузла обліку (01.05.2024), встановленого у вказаному житловому будинку проводиться згідно встановленими нормативами (нормами) питомого водоспоживання, затвердженими Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради (180л/добу). Окрім того, проведено перерахунок кількості та вартості послуги з постачання гарячої води згідно показів загально будинкового приладу обліку гарячої води за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року. За період з травня по серпень 2024 року проведено перерахунок кількості і вартості послуги постачання гарячої води згідно з установленими нормативами (нормами) питомого водоспоживання. Дане коригування у сумі 9803,48грн. відображено у повідомленні на оплату послуг за вересень 2024 року у колонці перерахунок.
Також, у листопаді 2024 року у повідомленні відповідача про оплату за жовтень 2024 року позивачем встановлено нарахування неспожитої нею ГВП в обсязі 16,74м.куб на суму 1594,65 грн., а в грудні 2024 року у повідомленні про оплату за листопад 2024 року обсяг неспожитої нею ГВП склав 9,18м.куб., на суму 874,49 грн, з чим позивачка категорично не погоджувалася. 
Не погоджуючись із вказаними протиправними діями відповідача, позивачка зверталась із відповідними скаргами на такі дії відповідача до директора ЛМКП «Львівтеплоенерго», міського голови м.Львова Андрія Садового, однак належної відповіді по суті не отримала.
Зважаючи на те, що без надання підтверджень належного повідомлення споживача послуги з ГВП про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, лічильника гарячої води, який встановлений у її квартирі, без повідомлення про зняття його з обліку, що є невжиттям заходів щодо його своєчасної повірки, дії відповідача щодо нарахування плати за послуги з постачання гарячої води за нормативами (нормами) питомого водоспоживання є протиправними. 
Просила суд визнати бездіяльність Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо неповідомлення побутового споживача про необхідність проведення періодичної повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника гарячої води прилад марки PoWoGoz №03015009, що встановлений за адресою: АДРЕСА_2 , протиправною; визнати дії Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо здійснення нарахування плати за неспожиті обсяги послуги з постачання гарячої води побутовому споживачу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі нормативів (норм) питомого водоспоживання за період вересень, жовтень листопад 2024 року протиправними; зобов`язати Львівське міського комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок в розмірі 13712,95грн., в який входить: перерахунок вересня 2024р. - в розмірі 9803,48 грн., нарахування за вересень 2024р. в розмірі 1440,33грн., жовтень 2024р. в розмірі 1594,65грн., листопад 2024р.-в розмірі 874,49грн. побутовому споживачу по особовому рахунку НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , плати за неспожиті обсяги послуги з постачання гарячої води, обрахувавши реальну плату згідно із показниками приладу обліку лічильника гарячої води марки PoWoGoz №03015009; вирішити питання про розподіл судових витрат.
Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів відмовлено повністю.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , вважає незаконним, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи.
В обґрунтування доводів скарги покликається на те, що відповідач не дотримався свого обов`язку щодо повідомлення позивачки стосовно необхідності повірки її квартирного лічильника гарячої води, визнання її квартири безобліковою та проведення нарахування за обліковими нормами споживаннями гарячої води. 
Вказує, що після того, як у вересні 2024 року дізналась про необхідність повірки її квартирного лічильника, 23.10.2024 прилад обліку гарячої води пройшов чергову метрологічну повірку, яка підтвердила його справність і можливість подальшого використання за призначенням. 
Вважає хибним посилання суду першої інстанції на ст. 17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» та ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оскільки положення вказаних статей поширюються лише на прилади комерційного обліку (загальнобудинкові лічильники), в той час як мова йшла про квартирний. 
Вказує, що діючим законодавством не встановлено обов`язку споживачів послуг з гарячого водопостачання вести контроль міжповірочних інтервалів квартирних лічильників гарячої води. Цей обов`язок законом покладено на виконавця послуг з гарячого водопостачання, який повинен письмово повідомляти споживачів стосовно строків повірки лічильників гарячої води, які є їх власністю. Споживач стає обізнаним стосовно строків проведення їм періодичної повірки лише після отримання повідомлення про це від виконавця послуг з гарячого водопостачання, який здійснює контроль міжповірочних інтервалів квартирних лічильників споживачів. 
Окрім того, зауважує, що відповідач зняв квартиру з абонентського обліку лише з через рік від дати закінчення строку його повірки, яка мала відбутись у жовтні 2023 року, а тому вважає, що за цей періоди відповідач зобов`язаний був проводити з позивачкою розрахунки за спожиті нею послуги з використанням установлених норм питомого споживання. 
Враховуючи наведене вважає, що проведений відповідачем перерахунок поставив її у нерівне становище порівняно з іншими співвласниками будинку, порушив її права, як побутового споживача. 
Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скаргу необхідно задовольнити виходячи з такого.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 , в якій проживає позивачка ОСОБА_1 , обладнана розподільчим приладом обліку гарячої води. Проте, з вересня 2023 року вказаний вузол обліку, у зв`язку із не проходженням метрологічної повірки, був знятий з абонентського обліку, внаслідок чого відповідачем проведено перерахунок вартості спожитої гарячої води відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», чинної методики розподілу, згідно встановлених норм споживання та діючих тарифів, та за наявності для цього відповідних правових підстав.
Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суд виходить із такого.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій і проживає, а відтак є побутовим споживачем та отримує послугу з постачання гарячої води (далі ГВП) від ЛМКП «Львівтеплоенерго» згідно умов, розміщеного у вільному доступі на сайті відповідача Публічного «Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води» від 01.12.2021, укладеного у відповідності до постанови КМУ від 11 грудня 2019 року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».
Будинок у АДРЕСА_3 , в тому числі і квартира АДРЕСА_4 , приєднано до мережі гарячого водопостачання.
Квартира АДРЕСА_1 обладнана індивідуальним приладом обліку гарячої води марки PoWoGoz №03015009.
Нарахування оплати, зокрема, за постачання гарячої води до вересня 2024 року включно, здійснювалось на підставі показів квартирного приладу обліку.
У вересні 2024 року у зв`язку з простроченням терміну метрологічної повірки індивідуального засобу обліку гарячої води позивачки, такий знятий з обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги з 01.09.2023, внаслідок чого ЛМКП «Львівтеплоенерго» провів перерахунок кількості та вартості послуги з постачання гарячої води згідно показів загальнобудинкового приладу обліку гарячої води за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року, а за період з травня 2024 року по серпень 2024 року - згідно з установленими нормативами (нормами) питомого споживання. Дане коригування в сумі 9803 грн 48 коп відображено у повідомленні на оплату послуг за вересень у колонці «Перерахунок». 
Згідно із Актом №0101341 від 18.11.2024, проведено огляд і розпломбування вузла розподільного обліку гарячої води, що встановлений за адресою по АДРЕСА_5 . 
Звертаючись до суду з позовом за захистом своїх прав як споживача, позивачка серед іншого, просила визнати бездіяльність Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо неповідомлення побутового споживача про необхідність проведення періодичної повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника гарячої води, прилад марки PoWoGoz №03015009, що встановлений за адресою: АДРЕСА_2 та визнати дії відповідача щодо здійснення нарахування плати за неспожиті обсяги з постачання гарячої води по побутовому споживачу на підставі нормативів (норм) питомого водоспоживання за вересень, жовтень, листопад 2024 року протиправними, зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок в розмірі 13715,95 грн, в який входить: перерахунок з вересня 2024 року- в розмірі 9803,48 грн., нарахування за вересень 2024 року в розмірі 1440,33грн., жовтень 2024 року - в розмірі 1594,65грн., листопад 2024 року - в розмірі 874,49 грн. побутовому споживачу по особовому рахунку НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 
Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів виходить з такого. 
Основні засади забезпечення комерційного та розподільного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг регулюються положеннями ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Згідно із ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що підлягають періодичній повірці, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 374, до якого, зокрема, належать: лічильник води (пункт 38).
При цьому повинні дотримуватись міжповірочні інтервали законодавчо врегульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, затверджені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, яким встановлено - для лічильників води та теплолічильників установлено міжповірочний інтервал 4 роки.
Періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.
Статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
З викладеного слідує, що проведення повірки квартирного засобу обліку гарячої води здійснюється за рахунок його власника, тобто споживача відповідної комунальної послуги.
Частиною 7 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
З 01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачами вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами та укладаються відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, мають на меті надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води споживачу, та є опублікованими на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Згідно із п.п.12 п. 43 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01 грудня 2021 року, виконавець зобов`язаний контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів для засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла комерційного та розподільного обліку.
Відповідно до п. 27 Індивідуального договору заміна і обслуговування, зокрема огляд, опломбування/ розпломбування, ремонт (у тому числі з демонтажем, транспортуванням і монтажем) та періодична повірка вузла (вузлів)розподільного обліку здійснюється за рахунок споживача.
Процедуру подання засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) визначено Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474.
Згідно із пунктом 1 Порядку № 474, цей Порядок визначає процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб або співвласників багатоквартирного будинку.
Індивідуальні (розподільчі) лічильники води за своєю правовою природою є засобами вимірювальної техніки, результати вимірювань яких безпосередньо використовуються для визначення обсягу спожитих комунальних послуг та здійснення розрахунків між виконавцем послуг і споживачем. При цьому пункт 1 Порядку № 474 не містить жодних виключень щодо поширення його дії виключно на комерційні вузли обліку будівлі та не передбачає непоширення його положень на розподільчі (квартирні) лічильники води.
Системний аналіз положень Порядку № 474 у взаємозв`язку із Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» дає підстави для висновку, що розподільчі лічильники води входять до складу вузлів обліку, а їх періодична повірка є складовою обслуговування таких вузлів. 
Отже, Порядок № 474 є підзаконним нормативно-правовим актом, який конкретизує механізм реалізації законодавчо встановлених вимог щодо повірки засобів вимірювальної техніки, у тому числі розподільчих лічильників води.
Відповідно до п.7 Порядку № 474, виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через цифрову інтегровану інформаційно-аналітичну систему "Єдина платформа житлово комунальних послуг" (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) з автоматичним підтвердженням факту доставки та отримання повідомлення, або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.
Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки (п. 8 Порядку).
У разі неможливості споживача у зазначений строк забезпечити доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки для проведення його періодичної повірки споживач не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання такого строку інформує про це виконавця шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про вручення або через Єдину платформу (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця), або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання виконавцем відповідної інформації.
Інший строк доступу до засобу вимірювальної техніки споживач та виконавець узгоджують, зокрема шляхом обміну листами, які можуть формуватись та надсилатись в автоматизованому режимі з використанням Єдиної платформи (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Аналіз наведених норми свідчить про те, що контроль за дотримання установлених міжповірочних інтервалів для засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла комерційного та розподільного обліку, не може обмежуватися пасивним спостереженням, а має включати активні дії з належного, своєчасного та індивідуального інформування споживача про необхідність проведення повірки саме його засобу обліку, строки її проведення та можливі наслідки непроведення.
Як встановлено судом, про існування заборгованості за надані відповідачем послуги з постачання гарячої води позивачка дізналась з рахунку-повідомлення на оплату послуг за вересень 2024 року, який вона отримала у жовтні 2024 року. 
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач належним чином (у формі та спосіб, встановленому у п.п.7-9 Порядку №474) інформував позивачку про необхідність проведення періодичної повірки лічильника гарячої води. 
Аналізуючи встановлені судом обставини та надані сторонами докази, суд приходить висновку, що відповідач не забезпечив належного індивідуального інформування позивачки про необхідність проведення повірки лічильника, що стало підставою для розпломбування такого 18.11.2024. 
Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факту належного та індивідуального повідомлення споживача про необхідність проведення повірки засобу обліку води.
Зокрема, копії повідомлення на оплату послуг не містять доказів доведення інформації саме до конкретного споживача шляхом персонального письмового повідомлення, під розпис, рекомендованим листом або іншим способом, який би дозволяв достеменно встановити факт отримання такої інформації.
Сам по собі факт формування рахунків, їх друк чи передача на доставку, не доводить, що конкретний споживач був обізнаний про обов`язок проведення повірки у визначений строк.
Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивачка своєчасно, індивідуально та у спосіб, передбачений законодавством, повідомлялася про необхідність проведення повірки засобу обліку. 
Відсутність такого повідомлення виключає можливість покладення на споживача негативних наслідків, пов`язаних із непроведенням повірки, у тому числі застосування нарахувань за нормативами чи визнання показників лічильника недійсними.
Окрім цього, відповідач не врахував, що після проведеної повірки у жовтні 2024 року прилад обліку марки PoWoGoz №03015009 виявився повністю справним, що свідчить про його правильну роботу. Беззаперечна справність лічильника позивачки після повірки свідчить, що лічильник не був виведений з ладу або пошкоджений, а лише тимчасово не могли враховуватись його показники через відсутність повірки, за яку відповідач несе частину відповідальності (неналежне інформування).
Індивідуальний договір містить прямий договірний обов`язок відповідача здійснити перерахунок відповідно до пункту 20 Індивідуального договору після відновлення надання показань, що відбулося після повірки і встановлення лічильника.
Дії відповідача щодо перерахунку плати за послуги гарячого водопостачання, без належного та своєчасного інформування позивача про необхідність повірки та за умови справності лічильника, порушують права позивача як споживача, гарантовані Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема, право на отримання послуг належної якості (ст. 6) та право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про послуги (ст. 15).
Разом з тим, на переконання судової колегії, позивачка є добросовісним споживачем комунальних послуг, що підтверджується щомісячною оплатою послуг з водопостачання/водовідведення.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 з обставин покладення обов`язку проведення метрологічної повірки приладу обліку гарячої води на споживача, не надавши належної оцінки факту дотримання відповідачем Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №474 від 08 липня 2015 року.
З огляду на вищевикладене, дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого лічильника в квартирі позивачки через фактично один рік після того, як лічильник гарячої води повинен був пройти повірку та проведення нарахування їй оплати за комунальну послугу з постачання гарячої води без урахування щомісячних показників лічильника до проведення повірки, є неправомірними, відтак вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок згідно з показами лічильника заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.
З наведених мотивів, рішення суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання дій відповідача протиправними, зобов`язання ЛМКП «Львівтепоенерго» провести перерахунок споживання гарячої води згідно з фактичними показниками лічильника, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністів висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог, що має наслідком задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат.
Звертаючись до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльність ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо неповідомлення побутового споживача про необхідність проведення періодичної повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника гарячої води прилад марки PoWoGoz №03015009, визнання протиправними дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо здійснення нарахування плати за неспожиті обсяги послуги з постачання гарячої води побутовому споживачу по особовому рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язаня ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок плати за послуги постачання гарячої води, позивачка  ОСОБА_1 свої доводи обґрунтовувала тим, що є споживачем відповідних послуг по відношенню до відповідача та покликалася на ЗУ «Про захист прав споживачів».
Відповідно до частини третьої 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
Порушені права споживачів можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права, а тому споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу, зокрема при апеляційному та касаційному перегляді судових рішень.
Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 за правовідносин, що склалися, звільнена від сплати судового збору за подання позову чи оскарження відповідного судового рішення в апеляційному та касаційному порядку.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Таким чином, судовий збір за розгляд даної справи у суді першої інстанції та перегляд в апеляційному порядку, судовий збір необхідно стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» у дохід держави.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».
Сплата судового збору за подання апеляційної скарги та його розмір, згідно ЗУ «Про судовий збір» поставлена в залежність від суми сплаченого збору (або яка підлягала сплаті) за подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду даного судового провадження є три вимоги немайнового характеру, заявлені у 2025 році.
Таким чином, судовий збір, що необхідно стягнути за розгляд справи у суді першої інстанції становить 3633,6 грн. (1211,2*3).
Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Враховуючи наведене, за подання апеляційної скарги необхідно було сплатити 5450,4 грн., як наслідок, у зв`язку з задоволенням позовних вимог на стадії апеляційного перегляду, судовий збір у розмірі 9084, 00 грн (3633,6+5450,4) необхідно стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» у дохід держави.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Личаківського районного суд м. Львова від 11 грудня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо неповідомлення побутового споживача про необхідність проведення періодичної повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника гарячої води прилад марки PoWoGoz №03015009, що встановлений за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати протиправними дії Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо здійснення нарахування плати за неспожиті обсяги послуги з постачання гарячої води побутовому споживачу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі нормативів (норм) питомого водоспоживання за період вересень, жовтень листопад 2024 року.
Зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок плати за послуги постачання гарячої води в розмірі 13712,95грн., в який входить: перерахунок до вересня 2024 року в розмірі 9803,48 грн., нарахування за вересень 2024 року в розмірі 1440,33грн., жовтень 2024 року в розмірі 1594,65грн., листопад 2024 року в розмірі 874,49грн. побутовому споживачу по особовому рахунку НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , обрахувавши оплату згідно із показниками приладу обліку лічильника гарячої води марки PoWoGoz №03015009.
Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» у дохід держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції та подання апеляційної скарги у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 травня 2026 року. 

Головуючий       А.В. Ніткевич

Судді:        С.М. Бойко 

С.М. Копняк