Справа № 163/1072/26
Провадження № 3-в/163/12/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року         місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року,

в с т а н о в и в :

07 травня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про розстрочку виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 30 червня 2026 року в частині стягнення штрафу в розмірі 17 000 гривень на вісім місяців. Заяву обґрунтував відсутністю у нього фінансової можливості сплатити штраф одним платежем з огляду на скрутне матеріальне становище.

Дослідженням матеріалів справи встановлено наступне.
У заяві ОСОБА_1 просить розстрочити виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, справа №163/1072/26, провадження №3/163/827/26.
Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.3001 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом, а згідно з ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Заява сторони про розстрочку виконання рішення суду може бути задоволена лише у виняткових випадках, які суд визначає з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. У будь-якому випадку закон пов`язує розстрочку виконання рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
ОСОБА_1 як на підставу необхідності розстрочки виконання рішення посилається на своє скрутне фінансове становище, не надавши будь-якого підтвердження таких обставин.
На переконання суду, надання ОСОБА_1 розстрочки без доведення цих обставин порушує обов`язковість судового рішення, ухваленого іменем України, а також знижує авторитет судової влади.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про розстрочку сплати штрафу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.301, 304 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання постанови Любомльського районного суду від 30 червня 2026 року в частині сплати адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень відмовити.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області        С.А.Шеремета