Справа № 752/20725/15-к 
Провадження №: 1-кп/752/30/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року          м. Київ 

Колегія суддій Голосіївського районного суду міста Києва у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
суддів      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
при секретарі   ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015100010007390 від 29 липня 2015 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, має середню спеціальну освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
04 листопада 1998 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 17 лютого 2000 року з установи виконання покарань умовно достроково з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 2 дні позбавлення;
23 травня 2001 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 198, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, звільненого 24 липня 2009 року з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям строку покарання;
31 березня 2011 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільненого 05 грудня 2013 року з установи виконання покарань умовно достроково з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 4 дні;
26 травня 2023 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю,
04 грудня 2024 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, 
за участю прокурора   ОСОБА_6 , 
обвинуваченого   ОСОБА_5 ,
захисника      ОСОБА_7 ,
установила:
1.Встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
18 липня 2015 року в приміщенні хостелу за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 122/23 ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_8 та став підтримувати з нею дружні стосунки. 19 липня 2015 року приблизно о 07:30 ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 прогулятися по місту Києву, на що остання погодилась, та ОСОБА_5 викликав таксі з метою подальшої поїздки до ТЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 13Б. Уподальшому, приблизно о 07:40 19 липня 2015 року, на автомобілі таксі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прибули за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20, не доїхавши до ТЦ «Магелан», звідки попрямували в напрямку лісопаркової зони в напрямку вул. Академіка Глушкова у місті Києві.
Перебуваючи у лісопарковій зоні, ОСОБА_5 відвів ОСОБА_8 зі стежки всередину лісопаркової зони, де вони підійшли до технічної ями та зупинились. Після цього ОСОБА_5 , скориставшись тим, що поряд нікого немає, став залицятися до ОСОБА_8 , однак отримав відмову, у результаті чого між ними виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин.
Під час конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з метою вбивства потерпілої ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тримаючи невстановлений предмет, що має колюче ріжучі властивості у руці, наніс один цілеспрямований удар тичком вперед в область грудей потерпілій ОСОБА_8 , спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудей, від якого потерпіла померла.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу. 
3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та просив призначити покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Обвинувачений вину не визнав. Вказав, що не вчиняв інкримінованого йому правопорушення. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Просив ухвалити виправдувальний вирок.
Захисник заперечив проти доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказав на відсутність у матеріалах справи допустимих та достатніх доказів на підтвердження висунутого обвинувачення. Допитані в судовому засіданні свідки не були очевидцями події. Слідчий експеримент за участю обвинуваченого проведено з порушенням вимог КПК України. Мотиви дій обвинуваченого та причина смерті потерпілої залишились не встановленими. Не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями, які ставляться обвинуваченому в провину, та настанням смерті потерпілої. За наявності розумних сумнівів винуватості обвинуваченого просив ухвалити відносно нього виправдувальний вирок. 
4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Обвинувачений ОСОБА_5 від надання показів в судовому засіданні відмовився. 
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що загинула дочка звідної сестри його батька - ОСОБА_8 , котра на початку липня 2015 року приїхала з Молдови до міста Києва. Наприкінці липня йому з Молдови зателефонувала мати загиблої  ОСОБА_8 та повідомила, що донька зникла, попросила її відшукати. Він знайшов хостел, у якому проживала ОСОБА_8 , однак останньої там не виявилось. Адміністратор хостелу надала йому номер обвинуваченого, повідомивши що він спілкувався з ОСОБА_8 . Зателефонувавши до обвинуваченого, останній повідомив, що не знає де ОСОБА_8 . Він звернувся до поліції. Пізніше йому зателефонували та повідомили, що знайшли тіло ОСОБА_8 . Зі слів матері загиблої йому відомо, що у ОСОБА_8 був з собою ніж для самооборони (т. 4 а.с. 169-187).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що працював водієм таксі. 19 липня 2015 року зранку приблизно з 6-ї до 8-ї виконував замовлення, перевозив обвинуваченого та молоду дівчину, яка перебувала разом з ним, мала темне коротке волосся та була в окулярах. Пасажири сіли біля приміщення хостелу на перехресті вулиць Жилянської і Петлюри та вийшли неподалік ТРЦ «Магелан». Під час руху обвинувачений запитував дівчину чи вона виспалась. (т. 5 а.с. 27-31).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що працює водієм таксі. Зранку, близько 19 липня 2015 року близько 10 години виконував замовлення з перевезення обвинуваченого з Одеської площі у м. Києві до Центрального залізничного вокзалу. Обвинувачений був сам, вийшов раніше на перехресті вулиць Жилянської та Петлюри. (т. 4 а.с. 213-225).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що працює майстром мобільних телефонів біля станції метро «Лісова». До нього підійшов чоловік, запропонував купити телефон «Айфон 4», чорного кольору, він погодився, після цього вказаний чоловік видалив з телефону усю інформацію та продав йому його без документів та сім карти. Вказаним телефоном свідок покористувався два дні, після чого перепродав іншій особі. Телефон йому продав не обвинувачений (т 4 а. с. 213-225).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив, що біля метро «Лісова» у міста Києві у точці продажу мобільних телефонів здійснив обмін свого телефону на телефон «Айфон». Пізніше йому працівники поліції повідомили, що вказаний телефон належав загиблій дівчині (т. 5 а.с. 56-59).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що була присутньою під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого. Під час слідчого експерименту обвинувачений добровільно, без примусу розповідав та показував про обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень загиблій та куди він втік після цього (т. 5 а.с. 126-131).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що був присутнім під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, під час якого обвинувачений добровільно розповідав про обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень загиблій та показував місце, де це відбулося (т. 5 а.с. 147-152).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що був власником хостелу, в якому в липні 2015 року близько тижня проживав обвинувачений. Про обставини події кримінального правопорушення йому не відомо. Був понятим під час проведення обшуку в кімнаті обвинуваченого, під час якого вилучалась постіль та особисті речі останнього. 
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 липня 2015 року потерпілий ОСОБА_9 звернувся з заявою про те, що 19 липня 2015 року з адреси: АДРЕСА_3 пішла потерпіла ОСОБА_8 , 1990 року народження, та не повернулась і про себе не повідомляє (т. 1, а.с. 11).
Відповідно до листа директора ПП «АБСОЛЮТ ТАКСІ» ОСОБА_17 від 04 серпня 2015 року 19 липня 2015 року замовлення по маршруту вул. Жилянська, 126/23 – проспект Глушкова 13Б виконувалось водієм, який співпрацює з ПП «АБСОЛЮТ ТАКСІ», а саме ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 60).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 серпня 2015 року у лісі в земляній ямі на відстані близько 500 метрів від будинку № 22 що по вул. Озерній у м. Києві, у ямі виявлено труп жінки без нижньої білизни з гнильними змінами, поряд з ямою виявлено жіночі джинси світло-синього кольору, труси, черевик та перуку (т. 1, а.с. 102-118).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1994 від 03.08.2015 причина смерті жінки не встановлена через гнильні зміни трупа.
Відповідно до висновку експерта № 1994 від 20 жовтня 2015 року на трупі був надітий наступний одяг: розстібнута байкова куртка на блискавці з капюшоном зеленого кольору; розстібнута сорочка трикотажна сіро-жовтого забарвлення; бюстгальтер синтетичний сірого кольору. На момент проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 , 1990 року народження, він знаходився в стані виражених гнильних змін та часткового скелетування з втратою структури внутрішніх органів та тканин, а також відсутністю частини їх на місці, внаслідок чого встановити причину смерті ОСОБА_8 не є можливим. Будь-яких ушкоджень на збережених тканинах трупа при його судово-медичній експертизі не виявлено (т. 1 а.с.123-128).
Відповідно до протоколу затримання від 04 серпня 2015 року ОСОБА_5 було затримано 04 серпня 2015 року о 18:00 в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України. Під час обшуку у нього було виявлено мобільний телефон «Huawei» (т. 1 а.с. 145-146).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04 серпня 2015 року під час огляду кімнати хостелу за адресою: АДРЕСА_5 , де певний час за місцем проживав ОСОБА_5 , було виявлено особисті речі обвинуваченого (т. 1 а.с. 161-163).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 серпня 2015 року свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 як особу, яку він підвозив разом з хлопцем 19 липня 2015 року у першій половині дня з адреси: АДРЕСА_6 на адресу: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 13Б (т. 1 а.с. 173-174).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 серпня 2015 року свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він підвозив разом з дівчиною 19 липня 2015 року у першій половині дня з адреси: АДРЕСА_6 на адресу: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 13Б (т. 1 а.с. 175-176).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2015 року, а також відеозапису, на який фіксувалася дана слідча дія, обвинувачений ОСОБА_5 у присутності захисника і понятих показав місце, до якого він 19 липня 2015 року приблизно о 08:00 прибув на таксі оператора «377» разом із дівчиною на ім`я ОСОБА_18 , інших анкетних даних не знає, показав маршрут, яким вони йшли з вказаною дівчиною до лісопаркової зони, місце куди він прибув разом з дівчиною на території лісопаркової зони. Під час слідчого експерименту обвинувачений повідомив, що познайомився з дівчиною напередодні 18 липня 2015 року. На вказане місце вони прийшли з метою відпочити, прогулятися. Коли прийшли, почали обійматися та цілуватися. Відтворив обставини того, як він обіймав дівчину, при цьому повідомив, що остання різко, з невідомих причин дістала ніж, намагаючись вдарити його, однак він забрав ніж та наніс ним удар в ліву частину грудей дівчини, відштовхнув її від себе та вона впала в яму, що знаходилась позаду. Він, у свою чергу злякавшись, побіг з місця події, при цьому бачив що дівчина намагалася вилізти з ями. Також бачив, що у дівчини на голові відсутнє волосся, тобто вона була у перуці. Зі слів дівчини, вона приїхала з міста Кишинів Республіки Молдова та планувала їхати до міста Одеси. Повідомив, що ніж він викинув поблизу місця події, точного місця не пам`ятає, показав маршрут, яким він тікав, після чого сів у таксі, яке викликав через оператора «377», та поїхав з місця події. Повідомив, що коли він залишав місце події, дівчина була одягнена, у статевий зв`язок з нею він не вступав, одягу з неї не знімав (т.1 а.с. 189-196).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05 серпня 2015 року свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19 липня 2015 року у денну пору доби вибігала з лісопаркової зони, розташованої неподалік кінологічного центру «Ягуар» за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 22 (т. 1 а.с. 216).
Відповідно до протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 06 серпня 2015 року ОСОБА_20 , 1963 року народження, оглянувши труп, який було виявлено урочищі «Теремки» за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 22, впізнала в ньому свою доньку ОСОБА_8 , 1990 року народження (т. 1 а.с. 232).
Відповідно до висновку експерта № 261/ц від 07 жовтня 2015 року при судово цитологічному дослідженні трусів № 1 об. 1 ОСОБА_5 кров, сперма, клітини піхви та ротової порожнини не знайдені. Виявлені одиничні епітельні клітини слизових оболонок особи чоловічої генетичної статі. В об. 2 на трусах ОСОБА_5 кров слина, сперма та клітини з ядрами не знайдені. При судово-цитологічному трусів № 2 об 3, 4 ОСОБА_5 кров, клітини піхви та ротової порожнини не знайдені. В об. 3 виявлені одиничні голівки сперматозоїдів, а в об 4 - три епітельні клітини слизових оболонок людини, статева та регіональна належність яких не визначена через їх малу кількість. При судово-цитологічному трусів № 3, 4 об 5-7 ОСОБА_5 кров, сперма, слина, кал в об 6, а також клітини з ядрами не знайдені. При судово-цитологічному трусів № 5 ОСОБА_5 при візуальному огляді та в ультрафіолетових променях сліди, схожі з кров`ю та виділеннями, не знайдені (т. 2 а.с. 156-160).
Відповідно до висновку експерта № 855 від 01 жовтня 2015 року станом на день проведення експертизи, а також у період вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 на будь-який психічний розлад не страждав і за своїм психічним станом міг і здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, лікування з приводу наркологічного захворювання не потребує. У період вчинення правопорушення ОСОБА_5 не перебував у стані фізіологічного афекту, а також іншому вираженому афективному стані (т. 2 а.с. 165-168).
Відповідно до висновку експерта № 267МК від 08 жовтня 2015 року при судово-медичній експертизі речей ОСОБА_8 встановлено: а) на куртці в ділянці середньої третини правого борта мається одне пошкодження від зацеплюючої дії тупого предмета; б) на блузці в ділянках обох поличок маються 4 пошкодження - 3 на правій та 1 на лівій від аналогічного предмета. Також мається одне пошкодження на спинці внизу справа; в) на ліфчику пошкоджень не відмічається. Зважаючи на перебування трупа потерпілої в лісопосадці такі пошкодження могли утворитися від сучків та інших виступаючих предметів. Слідів дії колючо-ріжучих предметів на наданих предметах одягу не відмічається. Визначити ситуаційне положення потерпілої неможливо (т. 2 а.с. 172-178).
Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 16 жовтня 2015 року на земельній ділянці у лісовій місцевості на відстані 50 метрів від кінологічного центру «Ягуар», розташованого по вул. Озерній, 22 у м. Києві, за допомогою металошукача було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на кухонний ніж (т. 2 а.с. 199-206).
Відповідно до висновку експерта № 303ц від 06 листопада 2015 року при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа (об 1,2) кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.с. 21-213).
Відповідно до довідки аналізу технічної інформації трафіку з`єднань мобільних терміналів встановлено з`єднання за період з 17.07.2015 по 19.07.2015 телефонного номеру НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , а також телефонного номеру НОМЕР_2 , яким користувалась потерпіла ОСОБА_8 , адреси базових станцій, на яких вказані абонентські номери реєструвалися, інтенсивність з`єднань вказаних номерів з іншими абонентськими номерам та період спільного перебування номерів обвинуваченого та потерпілої 18 липня 2015 року (т. 2 а.с. 236-247). 
Ухвалами слідчих суддів Апеляційного суду м. Києві від 4 та 7 серпня 2015 року надано дозволи слідчому на проведення НСРД у даному кримінальному проваджені (т. 6 а.с. 63-70). 
Відповідно до протоколу огляду від 06 листопада 2015 року та протоколу огляду від 10 грудня 2015 року під час перегляду слідчим відеозаписів, отриманих в ході НСРД, виявлено розмову ОСОБА_5 , який відповідаючи на запитання, розповів, що познайомився з ОСОБА_8 в хостелі. 18 липня 2015 рок домовились завтра погуляти по Києву. Зранку на таксі поїхали до ТРЦ «Магелан» погуляти в парк, розташований за ТРЦ. Коли гуляли, він почав приставати до потерпілої, вона відповідала тим же. Коли вони відійшли в кінець парку, потерпіла відштовхнула його і почала кричати. Коли він почав знімати з неї бюсгалтер, вона схопилась за розкладний ніж, махала ним, кричала про допомогу. В цей момент він вдарив потерпілу по руці, ніж випав він його підняв (злякався того, що потерпіла побіжить та розповість що її хочуть зґвалтувати) по інерції вдарив її ножем в область грудей. Від першого удару її похитнуло, а від другого вона впала в яму. Далі він почав бігти, коли обернувся, побачив, що вона переміщувалась з однієї сторони ями на другу. Далі він вибіг на Одеську трасу, викликав таксі та поїхав. Ніж кинув недалеко по дорозі. Бив правою рукою в область грудей і, коли вдарив, то бачив як пішла кров (т. 3, а.с. 15). 
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 24/1994 від 27 листопада 2015 року удар ножем «тичком вперед», тобто вістрям до потерпілої, при цьому ніж тримався чоловіком у правій руці, цілком може спричинити проникаюче поранення грудей. Після отримання проникаючого поранення грудей людина на протязі короткого часу може здійснювати цілеспрямовані дії, зокрема кричати, переміщуватись на невелику відстань. Якщо це поранення супроводжується явищами небезпечними для життя (крововтратою, шоком та іншими), то така можливість швидко втрачається. Імовірний загрозливий для життя стан ОСОБА_8 опосередковано підтверджується в вищевказаними даними: потерпіла сильно крикнула один раз (можливо в момент нанесення ушкодження в груди), потім короткий час намагалася переміщатись, а через 5-10 хвилин вона вже була нерухома (можливо без свідомості або мертва) в тому ж місці, де згідно показів ОСОБА_5 отримала ушкодження. Виявлення трупа ОСОБА_8 на тому ж місці (в ямі, у вказаному парку) та ножа недалеко від цього місця, також опосередковано можуть підтверджувати припущення про наявність у ОСОБА_8 поранення грудей, яке призвело до смерті. (т. 3 а.с. 22).
Відповідно до листа в.о. завідувача диспансерний відділенням № 1 Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 28 серпня 2015 року ОСОБА_5 3 1992 по 2003 рік спостерігався лікарем психіатром з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості. 
Відповідно до листа директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Голосіївського району м. Києва від 17 травня 2016 року № 1083 04 серпня 2015 року о 23:25 ОСОБА_5 в супроводі працівників Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві був доставлений до травмпункту, в результаті огляду та проведеної рентгенографії, черговим лікарем-травматологом йому був поставлений діагноз: забій, садна правого плеча. Було проведено туалет саден. (т. 4, а.с. 155).
Відповідно до листа заступника начальника ІТТ ГУМВС України в м. Києві від 01 червня 2016 року № 654/125/32/03-2016 05 серпня 2015 року в 00:50 конвоєм Голосіївського РУ ГУМВС в м. Києві до ІТТ ГУМВС України в м. Києві за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення доставлено ОСОБА_5 . Під час огляду при поміщенні до ІТТ ГУМВС України в м. Києві у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження: подряпини на спині, обох колін, садна на голові справа, правого плеча. (т. 4 а.с. 167).
Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. 
Обставини умисного вбивства обвинуваченим потерпілої підтверджуються показаннями свідка  ОСОБА_10 , котрий зранку 19 липня 2015 року підвозив обвинуваченого з потерпілою від хостелу до території парку, де знайшли тіло потерпілої, покараннями свідка ОСОБА_11 , котрий після вчинення злочину підвозив ОСОБА_5 з Одеської площі до залізничного вокзалу, протоколом впізнання за участю свідка  ОСОБА_19 , котрий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19 липня 2015 року після вчинення злочину вибігала з території парку, протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , котрий в присутності захисника та понятих на місці події добровільно розповів та відтворив обставини нанесення ним удару ножем в область грудей потерпілої, протоколом проведення НСРД від 10 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_5 розповідав про обставини нанесення ним двох ударів ножем в область грудей потерпілої, протоколом огляду місця події, відповідно до якого на місці вбивства у ямі виявлено труп потерпілої, куртка та сорочка наній були розстібнуті, взуття, штани та нижня білизна зняті і лежали поряд з ямою, а також висновком експерта від 27 листопада 2015 року, відповідно до якого причиною смерті потерпілої могло бути поранення грудей. 
Вказані докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Доводи обвинуваченого під час слідчого експерименту про те, що він захищався від нападу потерпілої, є недостовірними та направленими на уникнення відповідальності за вчинене.
З огляду на стать, зріст, фізичну силу ОСОБА_5 порівняно з потерпілою, враховуючи виявлення трупа потерпілої на тому ж місці, де її залишив обвинувачений, при цьому труп лежав у ямі без штанів та спідньої білизни, одяг був біля ями, мобільний телефон потерпілої був проданий біля станції метро «Лісова», враховуючи наявність у ОСОБА_5 попереднього досвіду вчинення насильницьких злочинів проти життя та здоров`я, проти статевої свободи та статевої недоторканості, підстав вважати, що перебуваючи наодинці з потерпілою у глибині парку та наносячи їй удар ножем, обвинувачений перебував у стані необхідної оборони у суду немає. 
Наносячи потерпілій удар ножем в область грудей та штовхаючи її в яму, де потерпілу було складно виявити, обвинувачений діяв умисно з метою її вбивства.
Відсутність на куртці і сорочці потерпілої слідів ножових поранень пов`язано з тим, що вони були розстібнуті, про що свідчить протокол огляду трупа. 
Неможливість встановлення експертом точної причини смерті потерпілої через гнильні зміни трупа, в даному випадку, не є підставою для обґрунтованого сумніву у винуватості обвинуваченого у вчиненні вбивства та для його виправдання. 
Обставини виникнення на тілі обвинуваченого під час затримання 04 серпня 2015 року тілесних ушкоджень у вигляді подряпин спини, колін, саден голови справа та правого плеча, не впливають на правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки після затримання ОСОБА_5 відмовився від дачі показань в якості підозрюваного, а слідчий експеримент за його участю проводився пізніше в присутності захисника за добровільної згоди обвинуваченого. Підстав вважати результати слідчого експерименту недопустимим доказом суд не вбачає.
При цьому суд не може покласти в основу вироку в якості доказу обвинувачення показання свідка ОСОБА_19 , надані ним слідчому під час допиту на досудовому розслідуванні, оскільки стороною обвинувачення не забезпечено допит вказаного свідка безпосередньо в судовому засіданні. 
5.Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.
6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів. 
7.Мотиви призначення покарання.
Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів проти життя та здоров`я особи, проти статевої свободи та статевої недоторканості, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість вчинив більш тяжкий злочин. 
Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.
Оскільки злочин за цим вироком обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК. 
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 29 серпня 2018 року справа №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Враховуючи викладене, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження підлягає зарахуванню на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 
8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
9. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. 
Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України. 
Процесуальні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. 
Враховуючи, що на даний час обвинувачений відбуває покарання за попереднім вироком, підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком у даному провадженні законної сили суд не вбачає. 
Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, колегія суддів 
ухвалила:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2024 року, більш суворим, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
Строк відбування покарання обчислювати з 18 травня 2026 року.
У строк покарання зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2024 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 04 серпня 2015 року по 06 вересня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 215,92 грн за проведення експертизи від 06.11.2015.
Речові докази:
вилучені 04 серпня 2015 року та передані на зберігання до Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві особисті речі ОСОБА_5 (квитанція № ФП-010508 від 27.10.2015) - повернути ОСОБА_5 ;
передані на зберігання до Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві ніж та фрагмент стегнової кістки ОСОБА_8 - знищити. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Судді:       

ОСОБА_1     ОСОБА_2     ОСОБА_3