Справа № 510/711/25
Провадження 2/510/1314/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 р. Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Івановій Н.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Ренійської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свої позовні вимоги мотивує тим, що17.01.2025 року до служби у справах дітей Ренійської міської ради надійшов лист №52 від комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Ренійської міської ради про необхідність розгляду питання щодо вжиття відповідних заходів у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було за заявою матері влаштовано до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради. ОСОБА_1 не вчинила жодних дій для повернення своєї дитини.  ОСОБА_1 проживає окремо від дитини за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми старшими дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Раніше, а саме 02.02.2022 року листом №01/04-107 від комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» було повідомлено про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 у пологовому центрі дівчинки. При цьому мати на обліку в жіночій консультації не перебувала. 
Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. Фахівцями було здійснено візит за місцем проживання родини у с. Орлівка, під час якого встановлено наявність складних життєвих обставин, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток дитини, а саме: відсутність належних санітарних умов, відповідного температурного режиму, продуктів харчування та місця, придатного для проживання новонародженої дитини. 
04.02.2022 року від служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшло повідомлення про те, що мати дитини – ОСОБА_1 , написала заяву про тимчасове влаштування новонародженої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради на повне державне забезпечення. Також повідомлено, що з ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, під час якої встановлено, що їй необхідний час для створення належних умов для проживання та розвитку новонародженої дитини, а також для проходження лікування від алкогольної залежності у лікаря-нарколога. 
10.02.2022 року виконавчим комітетом Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за поданням Служби прийнято рішення про влаштування дитини ОСОБА_2 до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради».
З моменту направлення ОСОБА_2 до будинку її матір`ю ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів щодо створення належних умов для повернення доньки. За весь період перебування доньки у будинку дитини жодного разу її не відвідувала, не цікавилася її долею, фактично самоусунувшись від виховання та утримання дитини.
Надалі, малолітню ОСОБА_2 було евакуйовано до Румунії, разом з іншими вихованцями спеціалізованого закладу, де вона продовжує перебувати на повному державному забезпеченні. 
Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області від 09.04.2026 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. 
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про народження ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , батько – ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 від 04.02.2022 р.; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00034909663 від 04.02.2025р.; лист №52 від 17.01.2025 КУ «Центр надання соціальних послуг» Ренійська міська рада; витяг з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету РМР Ізмаїльського району Одеської області від 20.01.2025 р.; лист Ренійської міської ради служби у справах дітей №01-37/91 від 07.02.2025 р.; лист №575 від 29.12.2021 КУ «Центр надання соціальних послуг» Ренійська міська рада; лист Ренійської міської ради служби у справах дітей №01-37/63 від 02.02.2022 р.; повідомлення Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська рада центральна лікарня» від 02.02.2022 року №01/04-107; наказ служби у справах дітей РМР №21від 03.02.2022 року; подання РМР служби у справах дітей від 04.02.2022 року №01-37/67; заява про тимчасове влаштування дитини в будинок від 03.02.2022 р. від ОСОБА_1 ; рішення Виконавчого комітету РМР Ізмаїльського району Одеської області від 10.02.2022 року; лист №316 від 12.07.2022 року КУ «Центр надання соціальних послуг» Ренійська міська рада; лист №01-37/273 від 13.05.2022 року РМР служби у справах дітей; акт обстеження умов проживання від 13.03.2023 р., 12.07.2023 р., 06.11.2024 р. та 26.02.2025 р.; акт №02/06-70 від 19.05.2022 року КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради»; акт КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» №02/06-09 від 07.03.2023 р. про результати відвідування та піклування дитиною; повідомлення «Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» №02/20-223 від 08.07.2022 р.; клопотання Комунального некомерційного підприємства «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» №02/20-51 від 04.02.2025 р.; акт КНП Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» №02/06-11 від 04.02.2025 р. про результати відвідування та піклування дитиною; повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради від 04.02.2025 року №02/20-50 та 27.02.2025 р. №02/20-78; лист РМР Служби у справах дітей від 07.02.2025 р. №01-37/91; акт №02/06-17 від 27.02.2025 року КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради»; рішення ВК Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.03.2025 р. №69 та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої дитини- доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші.
Судом у ході розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із матеріалів справи вбачається, що після народження дитини органами опіки та піклування було встановлено відсутність належних умов для її проживання та виховання дитини. Зокрема, сім`я перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. Під час обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки встановлено відсутність належних санітарно-гігієнічних умов, відповідного температурного режиму, продуктів харчування, а також місця, придатного для проживання та догляду за новонародженою дитиною. Крім того, відповідачка зловживала алкогольними напоями та потребувала лікування від алкогольної залежності. У зв`язку із реальною загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини, ОСОБА_2 було влаштовано до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради на повне державне забезпечення. Судом встановлено, що після влаштування дитини до закладу відповідачка не вживала жодних заходів для створення належних умов з метою повернення доньки у сім`ю, не забезпечила належного матеріального утримання дитини, не цікавилася її життям, станом здоров`я та розвитком, не відвідувала дитину та не підтримувала з нею жодного зв`язку.
Незважаючи на перебування сім`ї під соціальним супроводом, надання соціальних послуг та проведення профілактичної роботи, відповідачка належних висновків не зробила, спосіб життя не змінила, обставини, які стали підставою для вилучення дитини, не усунула, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов, листами соціальних служб та матеріалами спеціалізованого закладу.
Таким чином, суд дослідивши надані суду матеріали дійшов висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та забезпечення належних умов для життя і розвитку малолітньої ОСОБА_2 , що є підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства", кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
На підставі ч. ч. 2-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. 
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України». Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) наголошує на тому, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, що передбачено ч. 4 ст. 19 СК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 
Згідно рішенню №21 Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.02.2022 року, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради на повне державне забезпечення на 6 місяців.
Згідно з витягом протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету РМР Ізмаїльського району Одеської області від 20.01.2025 р. вирішено доцільним позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно з рішенням виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області органу опіки та піклування від 26.03.2025 № 69 про доцільність позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В розумінні положень цивільно-процесуального законодавства України, висновок органу опіки та піклування є одним з видів та способів доказування.
Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч.1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідачка, будучи матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про дитину. 
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Крім того, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
На підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав мають бути задоволені.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 53, 58, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 7, 19, 141, 150, 155, 164, 165 СК України, - 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Виконавчого комітету Ренійської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Ренійської міської ради про позбавлення батьківських прав – задовольнити. 
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) відносно малолітньої доньки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя К.В. Сорокін