номер провадження справи 3/40/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 Справа №908/611/26
м. Запоріжжя, Запорізька область
Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,
за участю секретаря судового засідання – Данилейко К.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНІТІ ГРУП» (б.Парковий, будинок 1А, місто Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 33918351)
до відповідача: ДЕПАРТАМЕНТУ ОСВІТИ І НАУКИ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (вул. НЕЗАЛЕЖНОЇ УКРАЇНИ, будинок 39-Б, місто Запоріжжя, 69037; ідентифікаційний код юридичної особи 37573094)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Запорізьку міську раду (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915).
про стягнення коштів,

за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача:Єфімова Наталія Олександрівна (в залі суду) - довіреність №01.01-24/08 від 11.02.2026, наказ №402 від 04.09.2025;
від третьої особи: Букін С.М., посвідчення №963 від 30.06.2022, виписка з ЄДР.

РУХ СПРАВИ.
11.03.2026 до Господарського суду Запорізької області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНІТІ ГРУП» (скорочене найменування – ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП») з позовом до відповідача – ДЕПАРТАМЕНТУ ОСВІТИ І НАУКИ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про стягнення трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу 3 936 270 грн, за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02 лютого 2024 року по 11 березня 2026 року у розмірі 248 479,00 грн та інфляційних втрат, нараховані на суму основного боргу 3 936 270 грн, за період з січня 2024 року по лютий 2026 року у розмірі 904 655,00 грн.
Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 справу №908/611/26 передано на розгляд судді Педоричу С.І.
Одночасно із позовом, позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору, а в разі відсутності підстав для зменшення судового збору – відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення суду у цій справі.
Ухвалою суду від 16.03.2026 у задоволенні клопотання ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» (вх.№5487/08-08/26 від 11.03.2026) про зменшення або відстрочення сплати судового збору залишено відмовити; позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 13 837,49 грн.
18.03.2026 від ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» надійшла заява про усунення недоліків. До заяви додано докази сплати судового збору в розмірі 13 837,49 грн на підставі платіжної інструкції №12 від 18.03.2026. Судовий збір зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвалою суду від 20.03.2026 відкрито провадження у справі №908/611/26; присвоєно справі номер провадження 3/40/26; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 14.04.2026 о/об 11:00 год. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
03.04.2026 до суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.
06.04.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.
14.04.2026 судом відкладено підготовче судове засідання до 13.05.2026 об 11:00 год.
28.04.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
04.05.2026 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів.
11.05.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення або зменшення розміру позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.05.2026 відкладено підготовче засідання до 18.05.2026 о 12:30 год.
15.05.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення або зменшення розміру позовних вимог.
18.05.2026 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання (заяву).
18.05.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою суду від 18.05.2026 закрито підготовче провадження та призначити справу №908/611/26 до судового розгляду по суті на 02.06.2026 о 14:15 год.
Ухвалою суду від 02.06.2026 постановлено повернутися до розгляду справи №908/611/26 у підготовчому провадженні. Призначено підготовче засідання на 18.06.20026 о/об 11:00 год. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Запорізьку міську раду (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915).
05.06.2026 до суду від керівника ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» через систему «Електронний суд» надійшла заява на виконання ухвали суду від 02.06.2026.
17.06.2026 до суду від керівника ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.
18.06.2026 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про доручення доказів, а саме: копія платіжної інструкції №714050746 від 14.05.2026 на суму 27 991,00 грн.
18.06.2026 до суду від керівника ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.
Також 18.06.2026 до суду від керівника ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» через систему «Електронний суд» надійшла заява про виправлення описки в заяві про збільшення розміру позовних вимог.
Ухвалою суду від 18.06.2026 суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначено справу №908/611/26 до судового розгляду по суті на 25.06.2026 об 12:00 год.
У судовому засіданні 25.06.2026 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві про збільшення позовних вимог просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. 
Представник відповідача заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Представник третьої особи надав усні пояснення, відповідно до яких підтримує позицію відповідача у справі.
У судовому засіданні 25.06.2026 судом досліджені подані разом з позовною заявою в якості доказів відеофайли.
У судовому засіданні 25.06.2026 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку з оплати основного боргу у розмірі 3 936 270,00 грн, стягнутого з відповідача на користь позивача рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі №908/252/24, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2024 та постановою Верховного Суду від 24.04.2025.
Рішення суду не виконано відповідачем в повному обсязі.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.06.2026 та заяви про виправлення описки в заяві про збільшення розміру позовних вимог від 18.06.2026, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач вимагає стягнути з відповідача нараховані за період з 02.02.2024 по 18.06.2026 - 3% річних у розмірі 279 571,76 грн, та нараховані за період з січня 2024 по 18.06.2026 інфляційні втрати у розмірі 1 073 334,89 грн.
Також позивач, керуючись ч.5 ст.345-1 ГПК України, просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду по справі №908/611/26.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач надав відзив на позов, в якому у задоволенні позову просить відмовити.
В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Позивач не довів належними доказами, що прострочення виконання відбулося з вини Відповідача.
Нарахування інфляційних втрат і 3% річних після ухвалення судового рішення потребує оцінки з урахуванням особливостей бюджетного законодавства та принципу співмірності відповідальності
Запорізькою міською радою було прийняте рішення від 17.12.2025 №17 «Про затвердження Програми для забезпечення виконання рішень суду та пов`язаних із ними стягнень на 2025-2027 роки», яке у подальшому скасоване рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі №280/143/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТІ ГРУП».
Таким чином, Відповідач вчинив усі залежні від нього дії щодо виконання рішення суду у справі №908/252/24.
Просить зменшити розмір заявлених до стягнення сум з урахуванням принципу співмірності та перевірки правильності розрахунків.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА (стислий виклад).
У відповіді на відзив позивач доводи відповідача вважає безпідставними та такими, що суперечать нормам матеріального права.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Запорізьку міську раду, у встановлений ухвалою суду від 02.06.2026 строк пояснень щодо предмету спору не надала.
В судовому засіданні представник третьої особи надав усні пояснення, відповідно до яких підтримує позицію відповідача в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних за період з 02.02.2024 по 18.06.2026 у розмірі 279 571,76 грн та втрат від інфляції за період з січня 2024 по 18.06.2026в розмірі 1 073 334,89 грн.
Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити наявність/відсутність повної/часткової оплати заборгованості, яка стягнута з відповідача за рішеннями суду, правомірності нарахування процентів річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
У лютому 2024 до Господарського суду Запорізької області з позовною завою, підписаною 01.02.2024, звернулось ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» до відповідача - Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради про стягнення 3498996 грн 41 коп., з яких: 3027900 грн 00 основного боргу, 400415 грн 67 коп. пені, 37110 грн 92 коп. 3% річних та 33569 грн 82 коп. інфляційних втрат згідно з договором з послуги оренди №6/21 від 26.01.2021.
У березні 2024 позивачем збільшено позовні вимоги до 4407366, 41 грн, а саме: 3936270,00 основного боргу, 400415,67 грн пені, 37110,92 грн 3% річних та 33569,82 грн інфляційних втрат згідно договору з послуги оренди від 26.01.2021 № 6/21.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 позов задоволено частково.
Стягнуто з Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 37573094 в особі Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, ідентифікаційний код 37611401 (вул. Бородінська, буд 1А, м. Запоріжжя, 69096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТІ ГРУП», ідентифікаційний код юридичної особи 33918351 (Бульвар Парковий, буд. 1А, м. Запоріжжя, 69006) 3936270 (три мільйони дев`ятсот тридцять шість тисяч двісті сімдесят) грн основного боргу, 40041 (сорок тисяч сорок одна) грн 57 коп. пені, 37110 (тридцять сім тисяч сто десять) 92 коп. 3 % річних, 33569 (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) 82 коп. інфляційних втрат та 66110 (шістдесят шість тисяч сто десять) грн 50 коп. судового збору.
В іншій частині позову відмовлено.
Предметом судового розгляду у справі №908/252/24 було стягнення з Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради грошових коштів у розмірі 3498996 грн 41 коп., з яких: 3027900 грн 00 основного боргу, 400415 грн 67 коп. пені, 37110 грн 92 коп. 3% річних та 33569 грн 82 коп. інфляційних втрат згідно з договором з послуги оренди №6/21 від 26.01.2021. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2024 апеляційну скаргу Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі №908/252/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі №908/252/24 залишено без змін.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2024 та рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі №908/252/24 залишено без змін.
Як встановлено Центральним апеляційним господарським судом в постанові від 06.11.2024 у справі №908/252/24:
«….з огляду на порушення строків внесення орендної плати позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3936270,00 грн основного боргу з орендних платежів за період з березня 2023 року по березень 2024 року задоволенню в повному обсязі.
Як вже зазначалось, позивач заявив до стягнення, зокрема, 400415,67 грн пені за період з 21.04.23 по 01.02.24, 37110,92 грн 3 % річних за період з 21.04.23 по 01.02.24 та 33569,82 грн інфляційних втрат за період травень 2023 року - грудень 2023 року згідно договору з послуги оренди від 26.01.2021 № 6/21….
…Здійснивши власний перерахунок 3% річних за період з 21.04.23 по 01.02.24 та інфляційних втрат за період травень 2023 року грудень 2023 року, апеляційний суд визнав правомірним та таким, що підлягає стягненню у заявленому розмірі (37110,92 грн 3% річних; 33 569,82 грн інфляційних втрат)…».
На виконання зазначеного судового рішення господарським судом Запорізької області 12.12.2024 було видано наказ на примусове стягнення.
Постановою Верховного Суду від 24.04.2026 касаційну скаргу Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради залишено без задоволення.
У зв`язку з неможливістю виконання судових рішень через відсутність бюджетних асигнувань у Правобережного відділу освіти, позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 у справі №908/252/24 заяву ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» було задоволено. Суд змінив спосіб виконання рішення та встановив, що стягнення здійснюється: шляхом списання коштів з рахунків Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради.
Запорізькою міською радою було прийняте рішення від 17.12.2025 №17 «Про затвердження Програми для забезпечення виконання рішень суду та пов`язаних із ними стягнень на 2025-2027 роки».
Метою Програми є виконання рішень про стягнення коштів місцевого бюджету, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державні органи) з метою недопущення настання негативних наслідків для департаменту освіти і науки Запорізької міської ради та структурних підрозділів департаменту освіти і науки Запорізької міської ради пов`язаних із неможливістю реалізації власних та делегованих повноважень у зв`язку із стягненнями, що є наслідком наявності відповідних рішень судів та неможливості виконання судових рішень.
На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі №908/252/24 відповідач частково сплатив суму основної заборгованості, а саме:
- відповідно до платіжної інструкції №695097284 від 26.03.2026 сплачено на користь позивача 125 015,00 грн (а.с. 113);
- відповідно до платіжної інструкції №714050746 від 14.05.2026 сплачено на користь позивача 27 991,00 грн (а.с. 203).
У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання по сплаті заборгованості за договором з послуги оренди №6/21 від 26.01.2021 стягнутих за рішенням суду від 10.06.2024 у справі №908/252/24 позивачем нараховані та заявлені до стягнення за період з 02.02.2024 по 18.06.2026 3% річних у розмірі 279 571,76 грн та нараховані за період з січня 2024 по 18.06.2026 інфляційні втрати у розмірі 1 073 334,89 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.
Відповідно до ч. 3 ст.11, ч. 1 ст.13 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України)цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі частиною 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18)).
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц зробила висновок, за яким положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
Виходячи із положень статті 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у такого боржника в силу закону (ч.2 ст.625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму "інфляційних втрат" як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Як вже зазначено, Господарський суд Запорізької області рішенням від 31.01.2025 у справі №908/252/24 стягнув з Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на користь позивача 3936270,00 грн основного боргу з орендних платежів за період з березня 2023 року по березень 2024 року за договором з послуги оренди від 26.01.2021 №6/21.
У вказаному рішенні суд встановив наявність правових підстав для захисту прав позивача шляхом стягнення основного боргу у заявленому розмірі - 3936270,00грн.
Також вказаним рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 21.04.23 по 01.02.24 та інфляційні втрати за період травень 2023 року - грудень 2023 року розраховані на суму заборгованості.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Приписами ст. 604 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18.
Оскільки рішенням суду у справі №908/252/24 3% річних було стягнуто по 01.02.2024, інфляційні втрати — по грудень 2023 року, позивач має право нараховувати 3% річних з 02.02.2024 та інфляційні втрати з січня 2024 року до моменту повного виконання рішення суду у справі №908/252/24.
До матеріалів справи відповідачем долучені платіжні інструкції про часткове погашення суми основного боргу у розмірі:
- 125 015,00 грн - платіжна інструкція №695097284 від 26.03.2026;
- 27 991,00 грн - платіжна інструкція №714050746 від 14.05.2026.
Враховуючи що сума боргу у розмірі 3936270,00грн відповідачем у спірний період в повному обсязі не погашена, позивач правомірно нараховує 3% річних та інфляційні втрати на суму заборгованості.
Позивачем заявлена вимога про стягнення3% річних у розмірі 279 571,76 грн за період з 02.02.2024 по 18.06.2026 та інфляційних втрат у розмірі 1 073 334,89 грн, що нараховані за період з січня 2024 по 18.06.2026.
Інфляційні втрати та 3% річний нараховані позивачем на суму основного боргу у розмірі 3936270,00грн, з урахуванням її часткового погашення відповідачем 26.03.2026 у розмірі 125 015,00 грн та 14.05.2026 у розмірі 27 991,00грн.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі «Ліга:Закон», зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 ГПК України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що розрахунок виконано у відповідності до положень діючого законодавства, є обґрунтованими та арифметично правильним.
За таких умов, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Доводи відповідача про необхідність здійснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат 06.11.2024 (дати набрання законної сили рішенням господарського суду у справі №908/252/24), оскільки позивачем в обґрунтування позову заявляється лише про невиконання відповідачем судового рішення у справі №98/252/24, судом відхиляються, як такі що не мають правового та фактичного підґрунтя.
У позовній заяві позивач наводить обґрунтування підстав стягнення 3% річних та інфляційних втрат, зазначивши в пункті 6 позовної заяви:
« 6. Період нарахування 
У рішенні суду у справі №908/252/24: 
3% річних було стягнуто – по 01.02.2024; 
інфляційні втрати — по грудень 2023 року; 
Отже позивач має право нараховувати: 3% річних з 02.02.2024 та інфляційні втрати з січня 2024 року до моменту фактичного виконання рішення».
Доводи відповідача про особливості бюджетного законодавства, затвердження «Програми для забезпечення виконання рішень суду та пов`язаних із ними стягнень на 2025-2027 роки» та вчинення відповідачем усіх залежних від нього дій щодо виконання рішення суду у справі №908/252/24 не спростовують висновків суду про правомірність стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасною сплатою основного боргу за договором.
Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення сум з урахуванням принципу співмірності суд враховує наступне:
Щодо зменшення розміру заявлених до стягнення інфляційних втрат у законодавстві відсутні підстави для їх зменшення. Ця позиція є усталеною (постанови КГС ВС від 05.11.2024 у справі № 902/43/24, від 05.11.2024 у справі №902/43/24).
Щодо зменшення розміру заявлених до стягнення процентів річних, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24.
Так, у п.п.116 -118 постанови ВП ВС від 02 липня 2025 року у справі №903/602/24 зазначено, що суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми. Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних. Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволені клопотання відповідача щодо зменшення розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних, як безпідставного. 

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.
Відповідач не спростував доводи позивача, доводи позивача підтверджуються матеріалами справи.
Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

ЩОДО ЗВІТУ ПРО ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ.
28.04.2026 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Клопотання позивача обґрунтовано тим, що 10.06.2024 рішенням Господарського суду Запорізької області по справі №908/252/24 було задоволено позовні вимоги ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП» до відповідача: Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради в особі Правобережного відділу освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, про стягнення заборгованості із орендної плати.
06.05.2025 рішенням по справі №908/3198/24 з Відповідача на користь Позивача стягнуто, зокрема, 1299066,77 грн основного боргу. Постановою суду апеляційної інстанції від 03.03.2026 зазначене рішення залишено без змін, у зв`язку з чим воно набрало законної сили.
23.09.2025 по справі №908/1323/25 з Відповідача на користь Позивача стягнуто 4611524 (чотири мільйони шістсот одинадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн 28 коп. неустойки. Постановою суду апеляційної інстанції від 04.03.2026 зазначене рішення залишено без змін, у зв`язку з чим воно набрало законної сили.
На теперішній час сума заборгованості складає близько 10000000,00 (десять мільйонів гривень 00 коп.) та відповідачем не виконано.
Невиконання відповідачем (боржником) зазначених рішень дає обґрунтовані підстави вважати, що рішення і у справі №908/611/26 ним виконуватися не буде.
Відповідач заперечив проти встановлення судового контролю, вказавши у заяві від 15.05.2026 наступне:
«У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.
Запорізькою міською радою було прийняте рішення від 17.12.2025 №17 «Про затвердження Програми для забезпечення виконання рішень суду та пов`язаних із ними стягнень на 2025-2027 роки», яке у подальшому скасоване рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі №280/143/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТІ ГРУП». Рішення законної сили не набуло, відповідно вирішити питання виконання рішення у справі №908/611/26 до результатів розгляду справи №280/143/26 в апеляційній інстанції не виявляється можливим з причин, які від відповідача не залежать».
Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи відповідача та пояснив, що у Запорізької міської ради відсутні достатні доходи для одночасного виконання всіх рішень суду, винесених на користь ТОВ «ІНФІНІТІ ГРУП».
Тому рішення суду виконуються почергово та у розмірах визначених програмою затвердженою рішенням від 17.12.2025 №17.
Розмір коштів, які йдуть на забезпечення виконання рішень суду та пов`язаних із ними стягнень залежить від голосування депутатів Запорізької міської ради та визначення ними першочергових напрямків використання бюджетних коштів.
При вирішенні клопотання позивача суд враховує, що відповідно до частини 5 ст. 3451 ГПК України якщо відповідачем є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд під час ухвалення рішення суду за письмовою заявою позивача може зобов`язати такого відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Такий звіт розглядається за правилами статей 345-3 і 345-4 цього Кодексу.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У порядку судового контролю за виконанням судових рішень, з метою забезпечення належного, своєчасного, повного та ефективного виконання судового рішення у даній справі, беручи до уваги доводи позивача та відповідача, пояснення представника третьої особи, суд зобов`язує Департамент освіти і науки Запорізької міської ради подати до Господарського суду Запорізької області звіт про виконання судового рішення протягом 6 (шести) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, суд враховує наступне.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).
З положень ч. 1, п.п.1, п.п.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.
У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2026 року у розмірі 3328,00 грн.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Приймаючи до уваги, що ціна позову становить 1 352 906,65 грн та позовна заява подана в електронній формі, до сплати за подання цієї позовної належить судовий збір у розмірі 16234,88 грн.
Позивачем до позовної заяви додано платіжні інструкції про сплату судового збору у загальному розмірі 16567,49 грн (13 837,49 грн + 1200,00 грн + 450,00 грн + 1080,00 грн), тобто в розмірі більшому, ніж визначено законом.
Оскільки позов задоволено повністю судові витрати зі сплати судового збору слід покласти відповідача у розмірі 16234,88 грн.
Зайво сплачений судовий збір повертається виключно за клопотанням особи, яка його платили. Станом на дату ухвалення рішення відповідне клопотання від позивача не надходило.
Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст.ст.73,74,123,129,232,233,236-241,326 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ДЕПАРТАМЕНТУ ОСВІТИ І НАУКИ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (вул. НЕЗАЛЕЖНОЇ УКРАЇНИ, будинок 39-Б, місто Запоріжжя, 69037; ідентифікаційний код юридичної особи 37573094) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНІТІ ГРУП» (б.Парковий, будинок 1А, місто Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 33918351) суму 1 352 906,65 грн (один мільйон триста п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шість гривень 65 коп.), з яких: 279 571,76 грн (двісті сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну гривню 76 коп.) — трьох процентів річних та 1 073 334,89 грн (один мільйон сімдесят три тисячі триста тридцять чотири гривні 89 коп.) — інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання. Видати наказ.
3. Стягнути з ДЕПАРТАМЕНТУ ОСВІТИ І НАУКИ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (вул. НЕЗАЛЕЖНОЇ УКРАЇНИ, будинок 39-Б, місто Запоріжжя, 69037; ідентифікаційний код юридичної особи 37573094) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНІТІ ГРУП» (б.Парковий, будинок 1А, місто Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 33918351) суму 16 234,88 грн (шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 88 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
5. Зобов`язати ДЕПАРТАМЕНТ ОСВІТИ І НАУКИ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (вул. НЕЗАЛЕЖНОЇ УКРАЇНИ, будинок 39-Б, місто Запоріжжя, 69037; ідентифікаційний код юридичної особи 37573094) подати до Господарського суду Запорізької області звіт про виконання судового рішення протягом 6 (шести) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
5.1. Контактні дані господарського суду Запорізької області:
- місцезнаходження: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4, корпус 1;
- вебсайт: https://zp.arbitr.gov.ua;
- електронна адреса: inbox@zp.arbitr.gov.ua.
5.2. Роз`яснити, що звіт про виконання судового рішення має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 3453 Господарського процесуального кодексу України.
6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складений та підписаний 06.07.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич