Дата документу 25.06.2026	Справа № 554/16351/25	
 	Провадження № 2/554/251/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Материнко М.О.
за участю секретаря судового засідання – Фесенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання у порядку спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства та права постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення такого господарства - 
в с т а н о в и в:
Позивач звернулася до суду до відповідача Полтавської міської ради з позовом про визнання у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права засновника Селянського (фермерського) господарства «МАРИНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 23556148, адреса: Полтавська область, Полтавський район, село Валок, вул. Шкілька, 5), в обсязі, визначеному статутом, зареєстрованим 28.02.2023 (номер запису - 1005771200001004340); про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є засновником Селянського (фермерського) господарства «МАРИНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 23556148, адреса: Полтавська область, Полтавський район, село Валок, вул. Шкілька, 5), право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2 га, розташованою на території Полтавської міської ради (в бувшому на території Валківської сільської Ради народних депутатів) та наданою для ведення селянського (фермерського) господарства.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.06.2023.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майнові права на селянське (фермерське) господарство «Марина», код ЄДРПОУ 23556148, одноосібним засновником якого був ОСОБА_2 .
Заповіту ОСОБА_2 не залишив.
Спадкоємицею за законом, після смерті ОСОБА_2 , є його сестра – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка подала в шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини.
Відповідно, після смерті ОСОБА_2 позивач являється спадкоємицею за законом п`ятої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.10.1958, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.03.1965, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.07.1988.
В шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, розпочала оформлення спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 666/02-31 від 05.05.2025 (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії додається) у зв`язку з тим, що спадкоємиця не надала звіт про оцінку спадкового майна, необхідний для цілей оподаткування.
Ухвалою суду від 21.11.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, з повідомленням сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.03.2026 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання у порядку спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства та права постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення такого господарства.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Від позивача та представника позивача надійшли заяви про розгляд справи без участі, в яких просять позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, свою позицію по справі висловив у відзиві.
Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст. 211, 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судом установлено,  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.06.2023.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майнові права на селянське (фермерське) господарство «Марина», код ЄДРПОУ 23556148, одноосібним засновником якого був ОСОБА_2 .
Заповіту ОСОБА_2 не залишив.
Спадкоємицею за законом, після смерті ОСОБА_2 , є його сестра – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка подала в шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини.
Відповідно, після смерті ОСОБА_2 позивач являється спадкоємицею за законом п`ятої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.10.1958, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.03.1965, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.07.1988.
В шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, розпочала оформлення спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 666/02-31 від 05.05.2025 (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії додається) у зв`язку з тим, що спадкоємиця не надала звіт про оцінку спадкового майна, необхідний для цілей оподаткування.
Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті дятька, але оскільки вона не може надати нотаріусу звіт про оцінку спадкового майна, необхідний для цілей оподаткування, єдиним способом захисту права позивача стало звернення до суду.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч. 1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Успадкування землі і майна селянського (фермерського) господарства здійснюється відповідно до земельного та цивільного законодавства України (стаття 19 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство»).
Статті 27 і 114 Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990, а також стаття 141 Земельного кодексу України від 25.10.2001 не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.
За змістом системного тлумачення статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50 і 51 ЗК Української РСР від 18.12.1990, статей 31, 92 ЗК України від 25.10.2001 після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. Натомість право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, за змістом приписів статті 6 ЗК Української РСР від 18.12.1990 у редакції, чинній до 16.05.1992, могло належати лише фізичній особі та згідно з частиною першою статті 55 цього кодексу у тій же редакції було об`єктом спадкування у випадку смерті громадянина, який вів селянське (фермерське) господарство. Тому таке право зі створенням селянського (фермерського) господарства до останнього не переходило.
Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.
Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону).
У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.
На підставі викладеного та ст. ст. 16, 392, 1216, 1218, 1258, 1259, 1265 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання у порядку спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства та права постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення такого господарства - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права засновника Селянського (фермерського) господарства «МАРИНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 23556148, адреса: Полтавська область, Полтавський район, село Валок, вул. Шкілька, 5), в обсязі, визначеному статутом, зареєстрованим 28.02.2023 (номер запису - 1005771200001004340).
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є засновником Селянського (фермерського) господарства «МАРИНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 23556148, адреса: Полтавська область, Полтавський район, село Валок, вул. Шкілька, 5), право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2 га, кадастровий номер 5324080300:00:011:0043, розташованою на території Полтавської міської ради (в бувшому на території Валківської сільської Ради народних депутатів) та наданою для ведення селянського (фермерського) господарства.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлений 30.06.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Полтавська міська рада, ЄДРПОУ 24388285, адреса реєстрації: 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Суддя М.О. Материнко