Справа № 504/1373/26
Номер провадження 1-кп/504/504/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 
за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника – адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 12026162200000037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2026 за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
18 березня 2026 року, близько 16 години 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 18 км, в межах Фонтанської ОТГ Одеського району Одеської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив конфлікт із ОСОБА_4 , який перейшов в бійку.
Так, з метою реалізації свого протиправного наміру, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 діючи умисно, наблизився до потерпілого ОСОБА_4 та із використанням фізичної сили рук наніс не менше двох ударів в область голови потерпілого, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: садна лобно-тімяних ділянок з обох сторін, які відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень. 
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (проступку) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що в той день він керував своїм вантажним автомобілем та рухався по лівій полосі руху з метою здійснити поворот ліворуч, позаду нього рухався автомобіль потерпілого який почав його піджимати та зганяти з полоси, оскільки він враховував дорожню обстановку та зайняв полосу для повороту він не міг одразу пропустити автівку. Потерпілий здійснив об`їзд його автомобіля по правій полосі та виїхав на його полосу попереду. Оскільки його автомобіль важить більше 40 тон він не міг його одразу зупинити, у зв`язку з чим відбулось зіткнення. Оскільки його автівка була у справному стані та сучасним транспортним засобом, йому вдалося зупинитись без більш негативних наслідків. Потерпілий вийшов зі свого автомобіля та звернувся до нього з питанням, що він творить, але оскільки обвинувачений вважав, що саме потерпілий є неправим та створив для нього аварійну ситуацію почалася суперечка, яка перейшла у сварку, він не впорався з емоціями, взяв потерпілого за підборіддя та двічі вдарив його головою о кузов свого автомобіля. У їх сварку втрутився його батько, розборонив їх та він щоб не погіршувати ситуацію покинув місце сутечки. Повідомив суду, що визнає свою неправоту, що ця ситуація є для нього уроком, як не потрібно себе вести. Погодився з тим, що за наявності адекватного діалогу бійки би не відбулося. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, повідомив суду, що дійсно за його участі та за участі обвинуваченого відбулось ДТП, обвинувачений визнаний винним у ньому відповідним рішенням суду. Обвинувачений після сутечки та нанесення йому ударів в голову залишив місце ДТП. Вважав, що сутечки могло не бути, оскільки автомобілі це метал, вони застраховані, можна було порозумітись без бійки та образ. 
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України – умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_6 , на час скоєння кримінального правопорушення раніше не судимий, вперше скоїв умисне кримінальне правопорушення (проступок), має позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Прокурор Доброславської оружної прокуратури ОСОБА_3 просила обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Потерпіла сторона не заперечувала проти цього. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник -адвокат ОСОБА_7 підтримали прокурора.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним та достатнім обрати обвинуваченому міру покарання у виді штрафу, оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не обирався.
Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта – відсутні. 
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6  визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя         ОСОБА_1