Справа№ 952/869/25
Номер провадження  2-а/952/12/25 
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

08.05.2026 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Яценка Є.І.,
за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначив, що 26.05.2025 року інспектором 2 взвода 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом Пережогіним Д.Д. винесено постанову серії ЕНА № 4818227 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач вказує, що він 26.05.2025 року о 07.23 год., направлявся в м. Дніпро на вантажному автомобілі з причіпом. За ним їхав патрульний автомобіль. В подальшому він був зупинений екіпажем патрульної поліції на Павлоградській автодорозі М30 1025 км. На місці зупинки співробітник патрульної поліції вимагав від нього водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та інші технічні документи. Проте він відповів, що жодних порушень ПДР не вчиняв та попросив назвати йому підставу для перевірки документів, так як ст. 32 Закону України « Про Національну поліцію» містить їх вичерпний перелік. На його зауваження поліцейський ОСОБА_2 не реагував. До того ж, будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи поліцейським вчинено не було, як і не було свідків.
Крім того, транспортний засіб марки « SCANIA « д.н. НОМЕР_1 та причіп Groeneweger д.н. НОМЕР_2 , є вантажним автомобілем з напівпричепом, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу передали його в оренду гр. ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди № б/н від 01.11.2024 року для використання останнім в своїй господарській діяльності з метою перевезення захисних бетонних споруд для будування оборонних фортефікацій Дніпропетровської області, тобто для забезпечення обороноздатності військових частин ЗСУ.
В свою чергу він є працівником ФОП ОСОБА_5 . Вище вказаний автомобіль був отриманий ним для виконання своїх безпосередніх службових обов`язків, на підставі виписаної ттн № 2605/5-Л від 26.05.2025 року та здійснював його керування , перевозив бетонні плити до військової частини.
Позивач вважає, що матеріали справи не містять даних, що вказують про те, що він під час керування автомобілем використовував його для перевезення вантажів з метою отримання прибутку. Сама по собі належність транспортного засобу на праві власності іншій особі та використання вказаного автомобіля для виконання службових обов`язків не є передумовою застосування у цьому випадку Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137.
Тотожна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/483/17, та в постанові від 08 липня 2020 року у справі № 731/186/17, які суд в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України враховує при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин, тому вважає, що постанова винесена без належних доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 13.01.2026 року клопотання представника відповідача Кучер Л.А. про витребування доказів задоволено, яким витребувано у ФОП ОСОБА_5 документи та інформацію, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме:
- підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент 26.05.2025 офіційно працював у ФОП ОСОБА_5 , включно з наданням копії трудового договору, наказу про прийняття на роботу, доручення або іншого документа, що встановлює правові підстави для керування транспортним засобом;
- документи, що підтверджують право ОСОБА_1 керувати транспортним засобом марки SCANIA, д.н. НОМЕР_1 з причепом Groeneweqer д.н. НОМЕР_2 , що нележить ФОП ОСОБА_5 , у службових або господарських цілях на момент 26.05.2025;
- пояснення ФОП ОСОБА_5 щодо обставин використання зазначеного трнспортного засобу для перевезення вантажів, якій здійснював ОСОБА_1 26.05.2025;
- підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю ( ОТК) зокрема протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу SCANIA, д.н. НОМЕР_1 з причепом Groeneweqer д.н. НОМЕР_2 , на дату винесення постанови.
Представник позивача – адвокат Таранченко Ю.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та без її участі як представника позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції направив відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити повністю, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, та розглянути справу без її участі. 
Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Дослідивши матеріали справи, судом було встановлене наступне.
26.05.2025 року інспектором 2 взвода 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом Пережогіним Д.Д. винесено постанову серії ЕНА № 4818227 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач ОСОБА_1 вказує, що він 26.05.2025 року о 07.23 год., направлявся в м. Дніпро на вантажному автомобілі з причіпом. За ним їхав патрульний автомобіль. В подальшому він був зупинений екіпажем патрульної поліції на Павлоградській автодорозі М30 1025 км. На місці зупинки співробітник патрульної поліції вимагав від нього водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та інші технічні документи. Проте позивач ОСОБА_1 відповів, що жодних порушень ПДР не вчиняв та попросив назвати йому підставу для перевірки документів, так як ст. 32 Закону України « Про Національну поліцію» містить їх вичерпний перелік. На його зауваження поліцейський ОСОБА_2 не реагував. До того ж, будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи поліцейським вчинено не було, як і не було свідків.
Крім того, транспортний засіб марки « SCANIA « д.н. НОМЕР_1 та причіп Groeneweger д.н. НОМЕР_2 , є вантажним автомобілем з напівпричепом, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу передали його в оренду гр. ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди № б/н від 01.11.2024 року для використання останнім в своїй господарській діяльності з метою перевезення захисних бетонних споруд для будування оборонних фортефікацій Дніпропетровської області, тобто для забезпечення обороноздатності військових частин ЗСУ.
В свою чергу позивач є працівником ФОП ОСОБА_5 . Вище вказаний автомобіль був отриманий ним для виконання своїх безпосередніх службових обов`язків, на підставі виписаної ттн № 2605/5-Л від 26.05.2025 року та здійснював його керування , перевозив бетонні плити до військової частини.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.п.3 п.2 Порядку № 137 від 30.01.2012 року обов`язковому технічному контролю підлягають вантажні автомобілі категорії N2 і N3, якщо вони використовуються у господарській діяльності юридичних осіб або ФОП. 
Факт користування транспортним засобом у комерційній діяльності підтверджується документально. 
Факт належності автомобіля ФОП ОСОБА_5 та перевезення вантажу за товарно- транспортною накладною № 2605/5-Л свідчить про використання транспортного засобу у господарській діяльності, що підтверджується також ст. 29 Закону України « Про автомобільний транспорт «. 
В матеріалах справи наявна постанова, в якій чітко зафіксовано факт відсутності у водія підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу. Водночас позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував, що транспортний засіб пройшов ОТК станом на 26.05.2025, тобто на момент виявлення правопорушення, натомість ОТК пройдено лише 25.06.2025. 
Факт відсутності ОТК не потребує додаткового підтвердження, якщо особа не надала жодного доказу його наявності станом на момент перевірки. 
Таким чином, позивач сам визнав, що не мав на момент перевірки доказів проходження ОТК, чим фактично підтвердив наявність події правопорушення. 
Позивач керував вантажним автомобілем з причепом, який відповідно до пп. п.2 Порядку № 137 є об`єктом обов`язкового технічного контролю, автомобіль є вантажним , категорії N2 або N3, та використовується в комерційних цілях або для здійснення перевезень у межах діяльності юросіб чи ФОПів. Постанова КМУ № 137 від 30.01.2012 « Про проведення обов`язкового технічного контролю « Закон України « Про дорожній рух» , ст. 35 п.2 , визначає що транспортні засоби, які використовуються у підприємницькій діяльності підлягають обов`язковому технічному контролю. Факт використання комерційної діяльності підтверджується тим, що позивач здійснював перевезення вантажу ( бетонних плит) та товарно- транспортною накладною ( ТТН № 2605/5-Л), та тим, що транспортний засіб належить ФОП ОСОБА_5 , тобто підприємцю, отже транспортний засіб використовується в господарській діяльності. 
Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм ТЗ, що не пройшов обов`язковий технічний контроль. Оскільки транспортний засіб належить ФОП, використовується для вантажних перевезень у межах господарської діяльності,доказів проходження ОТК на час перевірки надано не було, то наявні всі об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення. 
У матеріалах справи наявна постанова, в якій чітко зафіксовано факт відсутності у водія підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу. Водночас позивач не жодного доказу , який би підтверджував, що транспортний засіб пройшов ОТК станом на 26.05.2025, тобто на момент виявлення правопорушення, натомість ОТК пройдено лише 25.06.2025.
У постанові по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909.
Крім того, ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 13.01.2026 року клопотання представника відповідача Департаменту патрульної поліції Кучер Л.А. про витребування доказів задоволено, яким витребувано у ФОП ОСОБА_5 документи та інформацію, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Але ухвала суду не була виконана і документи на адресу суду направлені не були.
Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 4818227 від 26.05.2025 року винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 121 ч. 3, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити. 
Постанову інспектора 2 взвода 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пережогіна Даніла Дмитровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4818227 від 26.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду .Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Яценко